Справа № 380/12991/24
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 рокусправа № 380/12991/24
м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВМ-К» про визнання протиправними та скасування рішень Львівської митниці Державної митної служби України, Енергетичної митниці Державної митної служби України, визнання протиправними та скасування карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВМ-К» з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 04.01.2023 №KT-UA-2024, прийняте Львівською митницею Держмитслужби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 26.01.2024 №UA903000/2024/000010/2, прийняте Енергетичною митницею Держмитслужби України;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.01.2024 J№UA209230/2024/000102, прийняту Львівською митницею Держмитслужби України;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.01.2024 №UA903050/2024/000090, прийняту Енергетичною митницею Держмитслужби України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Львівською митницею прийняте рішення від 04.01.2024 №КТ-UA-2024 про визначення коду товару, яким зазначений Товариством з обмеженою відповідальністю «ОВМ-К» у графі 31 митної декларації від 30.12.2023 типу ІМ 40 ДЕ №UA209230/2023/135253 код товару УКТ ЗЕД змінено на та як наслідок прийнято картку відмови в прийнятті вказаної митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.01.2024 №UA209230/2024/000102, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів. В подальшому зазначає, що з метою пришвидшення моменту випуску товарів з-під митного контролю для здійснення подальшої господарської діяльності ТОВ «ОВМ-К» подано до митного органу митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ від 24.01.2024 №24UA81U5, в якій, зокрема, зазначено код, визначений відділом класифікації товарів Львівської митниці у рішенні про визначення коду товару від 04.01.2024 №КТ-UA-2024, а саме . Однак, Енергетичною митницею у зв`язку з цим було прийняте рішення від 26.01.2024 №UA903000/2024/000010/2 про коригування митної вартості товарів, імпортованих Позивачем на митну територію України, та, як наслідок, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.01.2024 №UA903050/2024/000090. Крім того зазначаає, що ТОВ «ОВМ-К» для доведення власної правомірної позиції отримало експертний висновок Київської обласної Торгово-промислової палати від 03.04.2024 №КТП-0347, який зроблено на підставі товаросупровідних документів, наданих команією-виробником PARELLA SP.z.o.o. (Польща) та які декларантом заявлені при виконані митних формальностей.

Також позивач зазначає, що товар за попередньою митною декларацією ІМ 40 ЕЕ від 18.12.2023 №23UA02U8, до якої в подальшому подана додаткова митна декларація ІМ 40 ДЕ від 29.12.2023 №23UA16U8 був безперешкодно випущений у вільний обіг та реалізований на території України підприємству хімічної промисловості ТОВ «Радіалгруп» () згідно договору купівлі-продажу від 21.11.2023 №25/11, виконання якого підтверджується видатковою накладною від 29.12.2023 №1, товарно транспортною накладною від 29.12.2023 №Р1, рахунком на оплату від 29.12.2023 №1, платіжною інструкцією від 02.01.2024 №1. Вказує, що друга партія товарів надійшла за ідентичними документами (за виключенням транспортних накладних, на кшталт CMR), митним органом відібрані зразки товару та проведена експертиза, за результатом якої такий товар випущено у вільний обіг за кодом товару УКТ ЗЕД . Тобто, за тих самих обставин, при імпорті повністю ідентичного товару, задекларованого за додатковою МД типу ІМ 40 ДЕ від 29.12.2023 №23UA16U8, митний орган погодився, що декларантом, на підставі відомостей, які містяться в товаросупровідних документах, вірно визначено код УКТ ЗЕД та митна вартість товарів.

Враховуючи викладене, ТОВ «ОВМ-К» категорично не погоджується з рішенням Львівської митниці від 04.01.2024 №КТ-UA-2024 про визначення коду товару та прийнятою карткою відмови від 18.01.2024 №UA209230/2024/000102, а також з рішення Енергетичної митниці від 26.01.2024 №UA903000/2024/000010/2 про коригування митної вартості товарів та прийнятою карткою відмови від 26.01.2024 №UA903050/2024/000090 (далі разом Рішення, спірні Рішення), оскільки вважає їх незаконними та безпідставними в цілому, такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства та такими, що підлягають скасуванню виходячи з нижче викладеного.

Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 21 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідач1, Львівська митниця, позов не визнав, долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву в якому зокрема зазначив, що 30.12.2024 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Львів-північний» Львівської митниці подано товаросупровідні документи та митну декларацію типу ІМ40ДЕ 23UA53U1. Відповідно до товаросупровідних документів та митної декларації ІМ40ДЕ 23UA53U1, які подані до митного контролю та оформлення, на адресу ТОВ «ОВМ-К» (39600, Україна, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Софіївська, буд. 36Б, ) переміщується товар: «Розчинники складні органічні для видалення фарб та лаків: розчинник спирто-ароматичний марки PARELLA. Являє собою прозору безбарвну рідину зі специфічним запахом, що містить у своєму складі ізобутиловий спирт не більше - 55 мас.% (факт. пок. 49,88%), (в основі, як компонент, що за кількісним показником вираженим у мас. % у суміші переважає кожен з інших компонентів), метанол не менше - 45 мас% (факт. пок. 47,06%), аліфатичні вуглеводні С7, ароматичні вуглеводні С9, мтбе, ізопропіловий спирт.». Виробник: PARELLA SP. Z O.O. Wiatrakowa 4/2 lok 1315-827 Bialystok, Poland. Країна походження: PL.

Відповідач зазначає, що під час виконання митних формальностей за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 30.12.2024 №23UA53U1 автоматизованою системою управління ризиків згенеровано наступні форми митного контролю: 905-3 Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, 902-1 «Застосування ваговимірювальних пристроїв», 211-1 «Проведення митного огляду із залученням підрозділу з питань протидії митним правопорушенням митниці для перевірки достовірності заявлених відомостей», 201-1 «Проведення ідентифікаційного митного огляду без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу», 118-3 «Здійснення контролю правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД спеціалізованим підрозділом митниці для прийняття рішення про визначення коду товару», 117-2 «Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів спеціалізованим підрозділом митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості», 113-6 «Контроль дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення та/або випуску товарів», 108-3 «Витребування документів, які підтверджують коди товарів згідно з УКТ ЗЕД», 107-3 «Контроль правильностi класифiкацiї товарiв згідно з УКТ ЗЕД», 105-2 «Контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв, 101-1 «Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів» та 000 - «Інформаційне повідомлення. Після проведення митного огляду (акт митного огляду 23UA53U1 від 01.01.2024) та відбору взірців (акт відбору №б/н від 01.01.2024) було проведено лабораторне дослідження заявленого товару. За результатами проведеного дослідження (Висновок №-0522 від 28.12.2023) до відділу класифікації товарів скеровувався запит з метою перевірки класифікації товару. Рішенням відділу класифікації товару від 04.01.2024 №КТ-UA-2024 визначено, що заявлений товар «Розчинники складні органічні для видалення фарб та лаків: розчинник спирто-ароматичний марки PARELLA. Являє собою прозору безбарвну рідину зі специфічним запахом, що містить у своєму складі ізобутиловий спирт не більше - 55 мас.% (факт. пок. 49,88%), (в основі, як компонент, що за кількісним показником вираженим у мас. % у суміші переважає кожен з інших компонентів), метанол не меньше - 45 мас% (факт. пок. 47,06%), аліфатичні вуглеводні С7, ароматичні вуглеводні С9, мтбе, ізопропіловий спирт.». Виробник: PARELLA SP. Z O.O. Wiatrakowa 4/2 lok 1315-827 Bialystok, Poland. Країна походження: PL (заявлений код товару згідно УКТ ЗЕД ) необхідно класифікувати як: «Продукт з комерційною назвою "розчинник спирто-ароматичний марки PARELLA" у вигляді прозорої безбарвної рідини зі специфічним запахом, суміш органічних летких сполук - ізо-бутанол 49,88 мас.% (в основі, як компонент, що переважає за масою), метанол 47,06 мас.%, метил-трет-бутиловий етер, ізопропіловий спирт, аліфатичні вуглеводні С7, ароматичні вуглеводні С9. Виявлені у складі товару аліфатичні моноспирти (ізо-бутанол, метанол), метил-трет-бутиловий етер та ароматичні вуглеводні С9 можуть використовуватися у бензинах моторних в якості компонентів, що підвищують октанове число (антидетонаторів). За визначеним хімічним складом товар не є нафтопродуктом, паливом моторним альтернативним, паливом моторним сумішевим. Виробник PARELLA SP. Z O.O.». Вказаний товар необхідно класифікувати за кодом товару згідно УКТ ЗЕД . Відповідно до відібраних пояснень працівниками УБК та ПМП у керівника підприємства ТзОВ «ОВМ-К» та проведеного розрахунку належних до сплати платежів встановлено, що різниця митних платежів, розрахованих з врахуванням встановленого коду товару за рішенням про визначення коду товару від 04.01.2024 № КТ- UA-2024 та задекларованих за митною декларацією типу ІМ40ДЕ 23UA53U1, становить 369 408, 34 грн. 18.01.2024 Управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Координаційно-моніторингової митниці було складено протокол про ПМП №9/UA126000/2024 згідно ст. 485 Митного кодексу України.

Також відповідач зазначає, що експертне дослідження Київської обласної Торгово-промислової палати здійснювалось на підставі наданих замовником документів, тобто, жодних досліджень щодо хімічного складу та властивостей товару не проводилось, отже висновок базується виключно на інформації зазначеній у поданих замовником документах. Окрім того, висновок експерта Київської обласної Торгово-промислової палати № КТП - 0347 від 03.04.2024, складений всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Мін`юсту від 08.10.1998 № 53/5, з огляду на відсутність даних у висновку про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи, а отже не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Відповідач2, Енергетична митниця Державної митної служби України, позов не визнав, долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву в якому зокрема зазначив, що декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість що базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті, та не надано усіх документів відповідно до частини 2 статті 53 МКУ. Вказує, що відповідно до графи 20 МД 2234 умови поставки FOB ідентичне до МД 1581, до графи 26 вид траспорту іденитично що підтверджує ідентичний трансфорній збір, графа 31 МД 2234 опис товару «Solvent- сomplex PROF-2» ідентичний виробник до МД 1581 «Solvent-diluent сomplex organic beund «PARELLA», графа 37 МД 2234 процедура ідентична до МД 1581. Щодо оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.01.2024 № UA903050/2024/000090. Відповідно та в межах вимог визначених Митним кодексом України, згідно ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом. Відповідно до норм МК України в процесі митного оформлення з`ясовано, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності та декларантом документально не підтверджено складові митної вартості, чим порушено вимоги ст. 52, 54 МК України. Прийнято профільним підрозділом рішення про коригування митної вартості товарів від 26.01.2024 № UA903000/2024/000010/2.

Просить суд відмовити в позові.

Ухвалою суду від 11 липня 2024 року відмовлено в призначенні справи до розгляду в судовому засіданні.

У поданій відповіді на відзив позивач додактово зазначає, що в Законі України «Про Митний тариф України» від 19.10.2022 №2697 (далі Закон №2697) та поясненнях Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 №543 (далі Пояснення) немає жодного коду УТК ЗЕД, де було б окремо виокремлено ізо-бутанол, який згідно Висновку є основним компонентом імпортованого товару та переважає за масою. Зауважує, що класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (далі ОПІ) та характеристик товару, визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами опрацювання достовірної документації про товар. Вказує, що класифікація повинна базуватися на об`єктивному описі складу продуктів та їх кінцевому використанні, а ОПІ встановлює чітку послідовність застосування критеріїв визначення коду УКТ ЗЕД. Також зазачає, що за кодом 3811 11 10 - товарна категорія охоплює препарати, в яких лише тетраетилсвинець є антидетонаторним компонентом, за кодом 3811 11 90 - товарна категорія включає препарати, в яких тетраметилсвинець або етилметилсвинець або суміш тетраетилсвинцю і тетраметилсвинцю є одним або головним антидетонаторним компонентом. Згідно з опису товару, класифікації якого за УКТ ЗЕД стосується спір, в позиції 3811 обмежений тільки назвою «антидетонатор», до яких згідно Пояснень входять такі конкретно визначені компоненти, як тетраетилсвинець чи тетраметилсвинець, а також містять, 1,2-диброметан чи монохлорнафталін, тобто, за методом виключення видно, що імпортований товар за своїм складом не відповідає опису антидетонаторів та не може бути віднесений до цієї групи товарів. Таким чином вважає, що позиція відповідача-1 щодо класифікації імпортованих товарів не відповідає правильному застосуванню підпункту «b» пункту 2, підпункту «a» пункту 3 ОПІ. В свою чергу, у поясненнях до 3814 чітко вказано, що до цієї товарної позиції включаються органічні розчинники та розріджувачі (з вмістом або без вмісту 70 мас. % чи більше нафтових фракцій) за умови, що вони не є окремими сполуками визначеного хімічного складу і в іншому місці не зазначені. Вони являють собою більш-менш легкі рідини, що використовуються, серед іншого, у виробництві лаків і фарб або як суміші, що видаляють жир, для частин машин і т. д. Згідно Висновку за результатами проведених досліджень в складі дослідженої проби, яка надійшла на дослідження, основним компонентом, що переважає за масою є ізо-бутанол, який, як вже зазначалось раніше, не є окремою сполукою та в іншому місці не зазначений. Вказує, що основним призначенням ізо-бутанолу згідно відкритих джерел інформації (Вікіпедія) є використання в якості розчинника, добавки до нітроцелюлози та гуми, осушувача, компонента чорнила для друку. Інші компоненти разом з ізо-бутанолом, зокрема, метанол, утворюють суміш нафтових фракцій більше 70%, яка згідно паспортних даних на виріб від виробника (офіційні дані) призначена для змиву органічних забруднень і відкладень з поверхонь обладнання і машин, а також розведення і розчинення масляних фарб і алкідних емалей. Враховуючи зазначене, компоненти суміші, яку було імпортовано позивачем у цій справі, вважає, що найбільше відповідають коду 3814 згідно з УКТ ЗЕД. Також вказує, що окремі компоненти, що входять до складу товару можуть входити до складу антидетонаторів, але варто враховувати, що імпортований товар є готовою сумішшю, виокремити з якої ці компоненти без проведення спеціальних дій та без наявності спеціалізованого обладнання неможливо. Позивач зазначає, що Державна митна служба вже надавала відповідь на запит Львівської митниці, в якій акцентувала увагу на меті імпорту товарів за кодом 3814 та способу його відмежування від 3811, зокрема, за критерієм цільового використання, що підтверджується листом Державної митної служби України від 17.08.2023 №15/15-04-01/7/3707. Вказує, що не маючи об`єктивних підстав для перекласифікації декларованих товарів та/або доказів надання недостовірних відомостей, контролюючий орган немає підстав для самостійного визначення коду товару.

Позивач зазначає, що відповідачем-1 не враховано тієї обставини, що висновок СЛЕД Держмитслужби від 28.12.2023 №-0522 так само не містить даних у висновку про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи, а отже теж складений всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Мін`юсту від 08.10.1998 №53/5 та не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Представник відповідача2 подав до суду заперечення на відповідь на відзив в якому зазначив, що позивачем у відповіді на відзив не спростовано суті порушення, не надано жодного обгрунтування щодо підтвердження оплати за товар, що була фактично сплачено, також обовязок чого покладено правилами інкотермс. Також жодного обгрунтування щодо причин розбіжностей у найменуванні товару у частині документів поданій до митної декларації 24UA81U5. Вказує, що Енергетичною митницею надано обгрунтування в межах правових норм з відсутністю розбіжностей та відходу від виявлених порушень.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Між компанією PARELLA Sp.z o.o. (Польща), як продавцем, та ТОВ «ОВМ-К» (Україна), як покупцем, укладений міжнародний контракт від 05.10.2023 №05-10-23 (далі Контракт), предметом якого є поставка хімічної товарної продукції, в переліку, кількості та за ціною, зазначеними в додатках до цього договору, що є невід`ємною частиною договору (а.с.29-31).

Відповідно до п. 1.2 Контракту мета придбання товару покупцем для оптової торгівлі, а згідно п. 1.3 Контракту хімічний склад/структура товару, що поставляється не повинен містити домішок і/або сторонніх предметів, які впливають на його хімічні властивості або інші характеристики. Продавець гарантує, що поставлений товар відповідає характеристикам, узгодженим сторонами в цьому договорі, і відповідає сертифікату якості на поставлений товар.

Сторонами укладено специфікацію від 06.11.2023 №1 до Контракту (далі Специфікація) (а.с.32), відповідно до якої компанія PARELLA Sp.z o.o. (Польща) зобов`язалась поставити ТОВ «ОВМ-К» товар з наступним найменуванням: «Розчинник спирто-ароматичний марки PARELLA; код гармонізованої системи/HS Code 38140090».

Пунктом 1 Специфікації встановлено, що базисом поставки є FCA Malaszewieze (Польща) за правилами Інкотермс-2010.

За умовами п. 4.4 Контракту товар, що поставляється повинен супроводжуватися оригіналами наступних документів: 1) інвойс; 2) сертифікат якості; 3) документ декларації про вивезення за межі ЄС в Україну з митниці (експортна митна декларація з Польщі ЕХ) або транзитна декларація Т1.

На виконання умов Контракту компанією PARELLA Sp.z o.o. (Польща) після відвантаження товару позивачу були надані наступні документи:

· експортна декларація від 14.12.2023 MRN 23PL301020NS6BVN09 (а.с.33-34);

· паспорт безпеки від 05.10.2023 б/н (а.с. 34-46);

· сертифікат якості від 07.12.2023 (а.с.47-48);

· сертифікат складу товару від 07.12.2023 (а.с.48-49);

· CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна) від 07.12.2023 №Р0112 (а.с.50);

· інвойс від 07.12.2023 №FAE/1/12/2023(а.с.50-51).

Львівською митницею прийняте рішення від 04.01.2024 №КТ- UA-2024 ( а.с.25) про визначення коду товару, яким зазначений Товариством з обмеженою відповідальністю «ОВМ-К» у графі 31 митної декларації від 30.12.2023 типу ІМ 40 ДЕ №UA209230/2023/135253 код товару УКТ ЗЕД змінено на та як наслідок прийнято картку відмови в прийнятті вказаної митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.01.2024 №UA209230/2024/000102 (а.с.26), якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів.

ТОВ «ОВМ-К» подано до митного органу митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ від 24.01.2024 №24UA81U5 (а.с.64 зворот- 65), в якій, зокрема, зазначено код, визначений відділом класифікації товарів Львівської митниці у рішенні про визначення коду товару від 04.01.2024 №КТ-UA-2024, а саме .

Енергетичною митницею у зв`язку з цим прийняте рішення від 26.01.2024 №UA903000/2024/000010/2 (а.с.27) про коригування митної вартості товарів імпортованих позивачем на митну територію України, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.01.2024 №UA903050/2024/000090 (а.с.28).

ТОВ «ОВМ-К» не погоджується з рішенням Львівської митниці від 04.01.2024 №КТ-UA-2024 про визначення коду товару та прийнятою карткою відмови від 18.01.2024 №UA209230/2024/000102, а також з рішення Енергетичної митниці від 26.01.2024 №UA903000/2024/000010/2 про коригування митної вартості товарів та прийнятою карткою відмови від 26.01.2024 №UA903050/2024/000090, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Правовідносини щодо митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, з наступними змінами та доповненнями.

За визначеннями, наведеними у пунктах 23 та 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - МК України), митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (частини перша - третя статті 318 МК України).

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (частина п`ята статті 255 МК України).

Відповідно до статті 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з положеннями статті 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.

Частиною першою статті 69 МК України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

З матеріалів справи судом встагновлено, що на виконання умов договору на надання послуг з обслуговування зовнішньоекономічної діяльності, декларування вантажів, митного оформлення від 01.12.2023 №ОВМ-12/23 (а.с.52) та на підставі вищезазначених документів, митним брокером ОСОБА_1 сформована та подана до митного органу попередня митна декларація (далі МД) типу ІМ 40 ЕЕ від 08.12.2023 №23UA22U0 (а.с.53), в якій в графі 33 зазначено про імпорт товару за кодом УКТЗЕД .

Частиною другою статті 69 МК України визначено, що митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Порядок роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 (надалі Порядок № 650), визначає порядок роботи спеціалізованого підрозділу митного органу з питань класифікації товарів (далі Підрозділ), підрозділу митного оформлення (далі ПМО), підрозділу митних компетенцій митного органу під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття рішень щодо класифікації товарів, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та митному оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТ ЗЕД).

Відповідно до пункту 2 Розділу 1 Порядку № 650 класифікація товару визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України Про Митний тариф України (далі Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику відповідно до вимог Митного кодексу України (далі Кодекс), до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення; контроль правильності класифікації товарів перевірка відповідності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення або після них; рішення щодо класифікації товарів (далі Рішення) рішення митного органу, яке приймається за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Частиною четвертою статті 69 МК України визначено, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Водночас частиною п`ятою статті 69 Митного кодексу України передбачено, що для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей митного оформлення класифікація товарів здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України Про Митний тариф України, з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Пунктами 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено, що класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

До розділу VI Продукція хімічної та пов`язаних з нею галузей промисловості групи 38 Різноманітна хімічна продукція включається товарна підпозиція 3811 Антидетонатори, антиоксиданти, iнгiбiтори смолоутворення, загусники, антикорозiйнi препарати та інші готовi присадки, добавки для нафтопродуктiв (включаючи бензин) або для iнших рiдин, які використовують з тiєю самою метою, що і нафтопродукти, до якої входять із кодом , на необхідності застосування якого наполягає відповідач, iншi, аніж антидетонатори чи присадки до мастил.

Відповідно до Пояснень до товарної позиції 3811, препарати цієї товарної позиції являють собою присадки до нафтопродуктів чи інших рідких продуктів, які використовують з тією самою метою для надання цим продуктам бажаних властивостей, їх підсилення або для усунення або зменшення небажаних властивостей. (2) Присадки до бензину (моторного бензину). До них відносяться:

(a) антидетонатори, що підвищують стійкість різних видів пального до передчасного запалювання і таким чином запобігають детонації. Зазвичай їх основою є тетраетилсвинець чи тетраметилсвинець, а також містять, наприклад, 1,2-диброметан чи монохлорнафталін. До цієї товарної позиції не включаються шлами етилованої антидетонаційної суміші, яка одержана із баків-сховищ етилованої антидетонаційної суміші та які складаються по суті із свинцю, сполук свинцю та оксиду заліза (товарна позиція 2620).

В той же час, до розділу VI Продукція хімічної та пов`язаних з нею галузей промисловості групи 38 Різноманітна хімічна продукція включається товарна підпозиція 381400 Розчинники та розрiджувачi складнi органiчнi, в інших товарних позиціях не зазначені; готовi сумiшi для видалення фарб або лакiв, до якої входять з кодом 38140090 інші на основі ацетону, ксилолу, толуолу, етилцелозольву, сольвентів, уайт-спіриту, етанолу, в тому числі із кодом , на необхідності застосування якого наполягає позивач, інші.

Як становлено з матеріалів справи, Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби складено висновок від 28.12.2023 №-0522 (а.с.54-55), де у розділі 12 «Висновок» вказано наступне: «За результатом проведених досліджень в складі дослідженої проби, яка надійшла на дослідження у вигляді прозорої безбарвної рідини зі специфічним запахом виявлено суміш органічних летких сполук ізо-бутанол 49,88 мас.% (в основі, як компонент, що переважає за масою), метанол 47 06 мас., метил-трет-бутиловий етер, ізопропіловий спирт, аліфатичні вуглеводні С7, ароматичні вуглеводні С9. За визначеним хімічним складом надана на дослідження проба не є нафтопродуктом, паливом моторним альтернативним, паливом моторним сумішевим. У той же час виявлені у складі проби аліфатичні моноспирти (ізо-бутанол, метанол), метил-трет-бутиловий етер та ароматичні вуглеводні С9 можуть використовуватися у бензинах моторних в якості компонентів, що підвищують октанове число (антидетонаторів)…».

Відповідач надіслав повідомлення від 30.12.2023 №80b72a32-940f-43e2-94cf-80e5bb175e09 про надання додаткових документів для підтвердження заявленого коду УКТЗЕД щодо товарів №1, а також документів, що підтверджують характеристики товарів, заявлені в 31 графі та електронному інвойсі МД. Повідомлення мотивоване тим, що дані, які містяться в товаросупровідних документах є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Суд встановив, що митним брокером сформована та подана до митного органу додаткова митна декларація від 30.12.2023 типу ІМ 40 ДЕ №UA209230/2023/135253, до графи 31 якої, внесені наступні відомості про товар №1: «Розчинники складні органічні для видалення фарб та лаків: розчинник спирто-ароматичний марки PARELLA. Являє собою прозору безбарвну рідину зі специфічним запахом, що містить у своєму складі ізобутиловий спирт не більше 55 мас.%(факт.пок. 49,88%), (в основі, як компонент, що за кількісним показником вираженим у мас. % у суміші переважає кожен з інших компонентів), метанол не меньше - 45 мас%(факт.пок. 47,06%), аліфатичні вуглеводні С7, ароматичні вуглеводні С9, мтбе, ізопропіловий спирт. Призначення: для змиву органічних забруднень і відкладень з поверхонь обладнання і машин, а також розведення і розчинення масляних фарб і алкідних емалей. Не містить компонентів у кількості, яка перебільшує дозволену переліком, встановленим ПКМУ 770 від 06.05.2000 (у ред. від 11.03.2022). Не в аерозольній упаковці. Постачається наливом у автоцистерні. Виробник - PARELLA SP. Z O.O.. Країна виробництва - PL.».

Декларант товар класифікував товар «розчинник спирто-ароматичний марки PARELLA» за кодом згідно з УКТ ЗЕД на підставі товаросупровідних документів, наданих виробником товару, що підтверджується паспортом безпеки від 05.10.2023 б/н, сертифікатом якості від 07.12.2023, сертифікатом складу товару від 07.12.2023.

Однак, відділом класифікації товарів Львівської митниці прийняте рішення про визначення коду товару від 04.01.2024 №КТ-UA-2024, яким дані граф 31 та 33 декларації, за якою задекларовано товар замінено (визначено) на наступні: «Продукт з комерційною назвою «розчинник спирто-ароматичний марки PARELLA» у вигляді прозорої безбарвної рідини зі специфічним запахом, суміш органічних летких сполук - ізо-бутанол 49,88 мас.% (в основі, як компонент, що переважає за масою), метанол 47,06 мас.%, метил-трет-бутиловий стер, ізопропіловий спирт, аліфатичні вуглеводні С7, ароматичні вуглеводні С9. Виявлені у складі товару аліфатичні моноспирти (ізо-бутанол, метанол), мстил-трет-бутиловий етер та ароматичні вуглеводні С9 можуть використовуватися у бензинах моторних в якості компонентів, що підвищують октанове число (антидетонаторів). За визначеним хімічним складом товар не є нафтопродуктом, паливом моторним альтернативним, паливом моторним сумішевим. Виробник PARELLA SP. Z 0.0.» та класифікується за кодом УКТ ЗЕД-».

В графі 3 «Документи, якими керувалися під час прийняття Рішення» митним органом вказано посилання на УКТЗЕД в редакції Закону України «Про Митний тариф України» від 19.10.2022 №2697-ІХ; Основні правила інтерпретації класифікації товарів 1, 6 (Закон України «Про Митний тариф України» від 19.10.2022 №2697-ІХ); Пояснення до УКТ ЗЕД (затверджено наказом Держмитслужби від 14.12.2022 №543); Примітки до групи 38, пояснення до товарних позицій 3811, 3814; Висновок СЛЕД Держмитслужби України від 28.12.2023 №-0522.

Відповідно до пояснень Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 №543, товарна позиція 3814 деталізована на такі товарні підпозиції (шестизначні товарні групування з одним дефісом):

3814 00 Розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені; готові суміші для видалення фарб або лаків:

3814 00 10 00 - на основі бутилацетату

3814 00 90 - інші:

- на основі ацетону, ксилолу, толуолу, етилцелозольву, сольвентів; уайт-спіриту, етанолу:

3814 00 90 11 - що використовуються для промислового складання моторних транспортних засобів

3814 00 90 19 - інші

3814 00 90 90 - інші.

Згідно Пояснень (Розділ VI) до товарної позиції 3814 включаються органічні розчинники та розріджувачі (з вмістом або без вмісту 70 мас. % чи більше нафтових фракцій) за умови, що вони не є окремими сполуками визначеного хімічного складу і в іншому місці не зазначені. Вони являють собою більш-менш леткі рідини, що використовуються, серед іншого, у виробництві лаків і фарб або як суміші, що видаляють жир, для частин машин і т. д.

Приклади продуктів, що включаються до цієї товарної позиції:

(1) Суміші ацетону, метилацетату та метанолу і суміші етилацетату, бутилового спирту та толуолу.

(2) Суміші, що видаляють жир, для частин машин і т. д., які складаються із суміші таких речовин:

(i) уайт-спіриту з трихлоретиленом; або

(ii) петролейного ефіру з хлорованими продуктами і ксилолом.

До цієї товарної позиції включаються також суміші для видалення фарб чи лаків, що складаються з вищезазначених сумішей з добавками невеликої кількості парафіну (щоб зменшити випаровування розчинника), емульгаторів, гелеутворювачів і т. д.

До цієї товарної позиції не включаються:

(a) окремі розчинники чи розріджувачі визначеного хімічного складу (зазвичай група 29) і складні продукти, використовувані як розчинники або розріджувачі, але включаються до більш конкретної товарної позиції УКТЗЕД, наприклад, сольвент-нафта (товарна позиція 2707), уайт-спірит (товарна позиція 2710), живичний, з деревини (осмолу) чи сульфатний скипидар (товарна позиція 3805); олії, одержані з деревного дьогтю (товарна позиція 3807), неорганічні складні розчинники (зазвичай товарна позиція 3824);

(b) розчинники для видалення лаків для нігтів, розфасовані для роздрібної торгівлі (товарна позиція 3304).

Виходячи з вищевикладеного, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та характеристик товару, визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами опрацювання достовірної документації про товар.

Згідно з частиною 12 статті 356 МК України достовірною техніко-технологічною документацією вважаються офіційно видані книги, державні та галузеві стандарти, технічні умови, специфікації, каталоги, креслення і паспортні дані на виріб виробника.

Отже, класифікація повинна базуватися на об`єктивному описі складу товарів (виробів) та їх кінцевому використанні. Водночас, використання не є критерієм класифікації, беручи до уваги, що суміші промислових хімічних речовин, як в нашому випадку, замовляються як препарати для конкретного використання. Таким чином, на підставі ч. 12 ст. 356 МК України, при класифікації товарів, Декларант, в першу чергу, має опиратися на відомості, надані виробником відповідного товару, що в свою чергу і було зроблено Декларантом.

Крім того, згідно з експертним висновком Київської обласної Торгово-промислової палати від 03.04.2024 №КТП-0347 (а.с.61 зворот), що зроблений на підставі товаросупровідних документів, наданих команією-виробником PARELLA SP.z.o.o. (Польща) та які декларантом заявлені митниці, вказано: « 7. Експертизою встановлено: На підставі даних, вказаних у пред`явлених документах замовника експертизи, згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), викладений у додатку до Закону України «Про митний тариф» 04 червня 2020 року №674-ІХ, з урахуванням «Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (наказ Державної митної служби України №256 14.07.2020 року), експертом встановлено, що товару, вказаному Замовником в заявці ТОВ «ОВМ-К»: Розчинник-розріджувач комплексний органічний «PARELLA» - відповідає коду , Різноманітна хімічна продукція: Розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені; готові суміші для видалення фарб або лаків:» -інші: --інші.»

Суд відхиляє доводи Львівської митниці про неналежність висновків Київської обласної Торгово-промислової палати від 03.04.2024 №КТП-0347, оскільки відповідно до приписів частини 2 статті 11 Закону № 671/97-ВР, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України, а тому не можуть бути залишені поза увагою митного органу.

Статтею 495 МК України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, і висновком експерта.

Також, слід зазначити, що позивач вже здійснював митне оформлення товару за аналогічними характеристиками та сферою використання за кодом товару згідно УКТЗЕД 3814 00 90 90, який визнано Львівською митницею (ІМ 40 ДЕ від 29.12.2023 №23UA16U8 (а.с.62)).

Враховуючи наведене, суд вважає, що при подачі митної декларації, декларантом виконані вимоги ч. 8 ст. 257, ч. 1 ст. 266 МК України та на підставі отриманих від виробника документів заявлено повні відомості, що давали змогу відповідачу ідентифікувати та класифікувати товар, а також були надані усі документи, необхідні для митного оформлення та здійснення митницею контролю правильності класифікації товару.

Відтак можна дійти висновку, що позивачем надано всі документи, які документально та достовірно підтверджують фактичну сферу використання спірного товару та доводять правильність заявленого коду 3814 00 90 90 згідно УКТЗЕД.

При віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 13.12.2023 року у справі №804/7239/17.

Позиція Львівської митниці зводиться до того, що остання не враховує документально підтвердженої виробником та позивачем інформації щодо дійсної сфери використання спірного товару, однак така повністю спростована вищенаведеними доказами.

Крім того, внаслідок зміни коду товару спірний товар було віднесено до акцизних товарів.

В той же час, відповідно до вимог Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних не узгодженостей у податковому законодавстві внесено зміни до пункту 215.3.4 статті 215 ПК України, відповідно до яких до підакцизних товарів віднесено виключно розчинники або розріджувачі на основі метанолу; інші готові суміші на основі метанолу, тобто в яких метанол за кількісним показником, вираженим у масових відсотках у суміші, переважає кожен з інших компонентів.

Оскільки у спірному розчиннику метанол не є основним компонентом, відсутні законні підстави віднесення його до підакцизних товарів.

Варто зазначити, що товарна позиція 3811 має назву «Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти»: антидетонатори (3811 11 на основі сполук свинцю, 3811 11 10 00 на основі тетраетилсвинцю ; 3811 11 90 00 інші; 3811 19 00 00 інші), присадки до мастил (3811 21 00 00 - із вмістом нафти або нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних мінералів, 3811 29 00 00 інші).

Відповідно до Пояснень до УКТ ЗЕД препарати цієї товарної позиції являють собою присадки до нафтопродуктів чи інших рідких продуктів, які використовують з тією самою метою для надання цим продуктам бажаних властивостей, їх підсилення або для усунення або зменшення небажаних властивостей, зокрема: присадки до бензину (моторного бензину). До них відносяться: (a) антидетонатори, що підвищують стійкість різних видів пального до передчасного запалювання і таким чином запобігають детонації. Зазвичай їх основою є тетраетилсвинець чи тетраметилсвинець, а також містять, наприклад, 1,2-диброметан чи монохлорнафталін.

Крім того, в поясненнях до товарної позиції за кодом 3811 УКТ ЗЕД вказано, що основними компонентами, які переважають за масою мають бути саме антидетонатори, зокрема:

(A) Готові присадки до нафтопродуктів.

(1) Присадки до сирих нафт. Ця група включає антикорозійні препарати, що додаються до сирої нафти для захисту металевих конструкцій (зокрема, ректифікаційних колон). Активними складовими таких присадок переважно є речовини з вмістом аміногрупи, одержані, зокрема, на основі імідазоліну.

(2) Присадки до бензину (моторного бензину). До них відносяться:

(a) антидетонатори, що підвищують стійкість різних видів пального до передчасного запалювання і таким чином запобігають детонації. Зазвичай їх основою є тетраетилсвинець чи тетраметилсвинець, а також містять, наприклад, 1,2- диброметан чи монохлорнафталін. До цієї товарної позиції не включаються шлами етилованої антидетонаційної суміші, яка одержана із баків-сховищ етилованої антидетонаційної суміші та які складаються по суті із свинцю, сполук свинцю та оксиду заліза (товарна позиція 2620)

Додаткові пояснення до товарних категорій:

3811 11 10 - ця товарна категорія охоплює препарати, в яких лише тетраетилсвинець є антидетонаторним компонентом.

3811 11 90 - ця товарна категорія включає препарати, в яких тетраметилсвинець або етилметилсвинець або суміш тетраетилсвинцю і тетраметилсвинцю є одним або головним антидетонаторним компонентом.

Як встановлено з опису товару в позиції 3811 обмежений тільки назвою «антидетонатор», до яких згідно Пояснень входять такі конкретно визначені компоненти, як тетраетилсвинець чи тетраметилсвинець, а також містять, 1,2-диброметан чи монохлорнафталін, тобто, за методом виключення видно, що імпортований товар за своїм складом не відповідає опису антидетонаторів та не може бути віднесений до цієї групи товарів.

Відповідно до прийнятого відповідачем рішення від 04.01.2024 №КТ-UA-2024, код товару УКТ ЗЕД , зазначений декларантом в митній декларації, замінений на новий код товару згідно УКТ ЗЕД , який передбачає сплату ввізного мита у розмірі 3 % від вартості товару, акцизного податку 213,5 EUR за 1 тис. л. при 15°С та податку на додану вартість у розмірі 20 %, що надалі стало підставою для прийняття оскаржуваних рішень та збільшення митних плдатежів на 248 083,11 грн.

З огляду на вище викладене та з врахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що рішення про визначення коду товару згідно якого, змінено опис та код товару згідно з УКТЗЕД з на є необґрунтованим, не підтверджуються належними, допустимими доказами, а відтак підлягає скасуванню.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання рішення Львівської митниці від 04.01.2024 №КТ- UA-2024 про визначення коду товару та прийняту картку відмови від 18.01.2024 №UA209230/2024/000102 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а відтак задоволення позову в даній частині.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Згідно із ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.54 МК України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно із ч.2 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою цієї ж норми передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з правилами ч.ч. 3-6 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст. 58 МК України).

Згідно з п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, серед іншого, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до ч.18 ст.58 МК України при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операцій береться за основу для визначення митної вартості за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу недов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням статті 62 МК України; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням статті 63 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч.2 ст.64 МК України).

Так, судом встановлено, що підставами для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 26.01.2024 №UA903000/2024/000010/2, прийняте Енергетичною митницею Держмитслужби України стало: «Отже, митницею здійснено контроль правильності визначення митної вартості товару з урахуванням документів, наданих до митного оформлення до 25.01.2024 (16 год. 59 хв.), та за результатом їх розгляду встановлено, що на даний момент декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару визначену за ціною угоди, не надано усіх відомостей щодо складових митної вартості та надані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме: - Відповідно до частини 2 статті 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості товару декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено. Згідно зі статтею 49 МКУ митна вартість товару базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті. У додатково наданому, на вимогу митного органу, рахунку-проформі від 06/12/2023 № PROF/eksport FAE/1/12/2023 заначено, що термін оплати складає 100 днів 60 днів з моменту завантаження, т.б. документально не визначено термін оплати або 60 днів або 100 днів. При цьому у наданій додатковій угоді від 28.12.2023 №б/н (п.4) зазначено, що доповнення вступає в силу з моменту підписання, оскільки у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 07.12.2023 №FAE/1/12/2023 відсутнє посилання на контракт купівлі-продажу та його не можливо ідентифікувати з товаром, що імпортується в рамках контракту купівлі-продажу №05-10-23, а станом на дату рахунка проформи була діюча специфікація від 06.11.2023 №1 до контракту купівлі-продажу від 05.10.2023 №05-10-23, то декларантом не надано належних документального підтвердження щодо оплати за оцінюваний товар. Крім того, п.2 доповнення до контракту від 28.12.2023 №б/н, надісланого додатково на вимогу митного органу, заначено, що сторони зобов`язуються дотримуватись умов договору. Відповідно до договору купівлі-продажу (п.6.2) у разі невиконання Продавцем своїх зобов`язань з відвантаження товару продавець зобов`язаний провести повернення перерахованих грошових коштів. Також відповідно до п.6.3. зазначеного контракту купівлі-продажу, у разі невиконання покупцем п. 3.2. контракту покупець виплачує пеню в розмірі 0,1% за кожний день прострочення оплати товару .У наданих до митного оформлення документах, а саме: сертифікаті якості, сертифікаті безпеки виробника, сертифікаті композиції зазначено, що оцінюваний товар має назву «Solvent-diluent сomplex organic «PARELLA» у наданому до митного оформлення рахунку -фактурі (інвойсі) від 07.12.2023 №FAE/1/12/2023 оцінюваний товар має назву «Solvent-diluent сomplex organic beund «PARELLA». Отже, з урахуванням зазначеного, на даний момент декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість що базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті, надані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо складових митної вартості, чим декларантом порушено норми ч. 2, 18 ст. 58 МКУ. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних що піддаються обчисленню. Відповідно до частини 6 статті 54 МКУ зазначено, що митниця може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, якщо декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, або відсутність у наданих документах всіх відомостей що підтверджують числове значення митної вартості. Відповідно до частини 2 статті 58 МКУ, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. В разі якщо, митна вартість не може бути визначена за основним методом визначення митної вартості, то при цьому застосовується послідовно кожний наступний метод. Відповідно до вимог частини 3 статті 57 МКУ, застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між митницею та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МКУ. Під час таких консультацій митниця і декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. На виконання вимог частин 5, 6 статті 55, частини 3 статті 57 МКУ та з метою обґрунтованого вибору методу та визначення основи митної вартості товару між декларантом та митницею проведено процедуру консультації. В ході проведення консультації встановлено, що у декларанта та у митного органу відсутня цінова інформація щодо митних вартостей ідентичних та подібних товарів, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості відповідно до положень ст. 59-60 МКУ. У митного органу відсутня основа для проведення розрахунку, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості відповідно до положень ст. 62 та 63 МКУ. Шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості, пропонуємо здійснити коригування митної вартості товару з використанням резервного методу, відповідно до положень ст. 64 МКУ, за митною вартістю 1,1341 EUR/кг товару, оформленого у митному відношенні за МД від 13.11.23 23UA34U1».

Як встановлено судом, за умовами п. 2.1 Контракту ціна товару встановлюється відповідно до додатків до цього контракту і з моменту їх підписання обома Сторонами зміні не підлягає. Ціна товару встановлюється в євро за одну метричну тонну (п. 2.2 Контракту).

Зі змісту Специфікації видно, що загальна вартість товару становить 28 905 EUR, кількість товару 47 метричних тони, умови поставки: FCA Malaszewieze (Польща) (Інкотермс-2010), умови оплати 100% передоплата банківським переказом на підставі рахунку-фактури або відстрочка платежу на 15 днів з дати завантаження.

Тобто можна дійти висновку, що у разі нездійснення 100% передплати за товар позивач відповідно до умов Специфікації має 15 днів відстрочки платежу з дати завантаження такого товару перевізнику.

Компанією PARELLA Sp.z o.o. (Польща) в рамках Контракту (Специфікації) виставлено інвойс від 07.12.2023 №FAE/1/12/2023 на окрему партію товару, загальна вартість якої становить 14 600,10 EUR, ціна за одиницю товару 615 EUR, кількість 23,74 тонни.

Товар завантажено 07.12.2023, тобто позивач мав розрахуватися за нього до 22.12.2023.

Як встановлено судом, інвойс від 07.12.2023 №FAE/1/12/2023 оплачений ТОВ «ОВМ-К» 29.01.2024, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах від 29.01.2024 №6 (а.с.67), де в графі 70 зазначено: «Payment for solvent-diluent, contract 05 10 23 fr.05/10/2023, faktura VAT eksport FAE/1/12/2023 fr. 07.12.2023».

Умови оплати товару є вільним вибором сторін договору, як і умова встановлення предоплат, післяплат чи часткових оплат. Умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені). Ціна договору (вартість товару) визначається за принципом свободи договору, якщо інше не передбачено законом або договором.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 17.04.2018 року по справі №815/329/17 та від 26.11.2020 року по справі №540/2455/19.

Суд також погоджується з позивачем, що в інвойсі від 07.12.2023 №FAE/1/12/2023 зазначена назва «Solvent-diluent сomplex organic brand «PARELLA», додаткове слово «brand» тобто «марка» або «бренд», не нівелює приналежність товару, вказаного в Інвойсі, до товару, який було фактично задекларовано та імпортовано позивачем.

Варто зазначити також, що при складанні внутрішньоукраїнських рахунків-фактур застосовуються обов`язкові реквізити первинних документів, зазначені в ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996 (далі Закон №996), зокрема, назва документа (форми), тобто «рахунок», «рахунок-фактура», «invoice» тощо; дата складання; назва підприємства, від імені якого складений документ; підписи та посади осіб, які відповідальні за оформлення.

В абз. 8 ч. 2 ст. 9 Закону №996 зазначено, що залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Відтак можна дійти висновку, що реквізити пов`язаного договору (контракту) є додатковими відомостями, які не є обов`язковим для зазначення та не впливають на дійсність документа в цілому.

Щодо транспортних витрат суд встановив згідно Специфікації умовою поставки є FCA Malaszewieze (Польща) (Інкотермс-2010), відповідно до якої зобов`язання продавця щодо поставки вважається виконаним після передачі товару, очищеного від мита на експорт, під відповідальність перевізника, у погодженому місці або пункті.

Зі змісту CMR від 07.12.2023 №P0112 встановлено, що місцем завантаження вказано населений пункт Malaszewieze (Польща), а перевізником зазначено Kravchenko L.L.

В той же час, для митного оформлення товарів позивачем надані договір від 04.12.2023 №04.12.23/3 (а.с.67-69) перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполученні та надання транспортно-експедиційних послу, укладений з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , рахунок на оплату від 30.12.2023 №826(а.с.70) та довідка про транспортні витрати від 30.12.2023 №30/12-01 (а.с.70 зворот).

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Як встановлено судом зі змісту укладеного з ФОП ОСОБА_2 договору від 04.12.2023 №04.12.23/3, експедитор зобов`язується виконати перевезення ввіреного йому Замовником вантажу до пункту призначення і передати його уповноваженій на його отримання особі, а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу та надані транспортно-експедиційні послуги встановлену плату.

При цьому, згідно п. 11.5 договору від 04.12.2023 №04.12.23/3 експедитор має право залучати третіх осіб для виконання договору, саме у зв`язку з чим для перевезення товару позивачу був залучений перевізник (водій) Kravchenko L.L., відомості щодо якого зазначені у CMR від 07.12.2023 №P0112.

Як вже встановлено з матеріалів справи вартість товару зазначена в інвойсі від 07.12.2023 №FAE/1/12/2023, а вартість транспортних послуг у вищенаведених документах.

Керуючись вимогами ч. 11 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення транспортних витрат, понесених після ввезення на митну територію України.

Більше того, митницею визначена вартість товару (відкорегована) з використанням резервного методу за митною вартістю 1,1341 EUR/кг товару, оформленого за МД від 13.11.23 №23UA34U1, в той же час, товари задекларовані за цією декларацією відносяться до товарів з товарної позиції за кодом УКТ ЗЕД , тобто з кодом, що не відповідає товару, який декларувався ТОВ «ОВМ-К».

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом.

Підсумовуючи вищенаведене варто констатувати, що наведені у оскаржуваному рішенні від 26.01.2024 №UA903000/2024/000010/2 підстави для коригування митної вартості не знаходять свого підтвердження у фактичних обставинах справи, оскільки, як встановлено судом з долучених доказів, декларантом до митної декларації подано достатня кількість документів, що беззаперечно підтверджує правильність визначення заявленої позивачем митної вартості імпортованого товару.

З матеріалів справи встановлено, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.01.2024 №UA209230/2024/000102 та від 26.01.2024 №UA903050/2024/000090 прийняті на підставі рішень від 04.01.2023 №КТ-UA-2024 про визначення коду товару та рішенням від 26.01.2024 №UA903000/2024/000010/2 про коригування митної вартості товарів, відтак, оскаржені картки відмови також є протиправними та підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 29 068,80 грн підлягають стягненню на користь позивача з відповідачів пропорційно до заявлених позовних вимог по 14534,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 132, 241-248, 256, 294, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 04.01.2023 №KT-UA-2024, прийняте Львівською митницею Держмитслужби України.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 26.01.2024 №UA903000/2024/000010/2, прийняте Енергетичною митницею Держмитслужби України.

4. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.01.2024 №UA209230/2024/000102, прийняту Львівською митницею Держмитслужби України

5. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.01.2024 №UA903050/2024/000090, прийняту Енергетичною митницею Держмитслужби України.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м.Львів, Україна, 79000; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВМ-К» (39600, м. Кременчук, вул. Софіївська, 36-Б; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 14 534,40 грн (чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири гривні, 40 копійок).

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці (04215, м. Київ, вул. Світлицького, 28-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВМ-К» (39600, м. Кременчук, вул. Софіївська, 36-Б; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 14 534,40 грн (чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири гривні, 40 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25.04.2025.

СуддяКоморний Олександр Ігорович