Справа № 400/2392/25
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 р. № 400/2392/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у нерозгляді рапорту і незвільненні військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу по мобілізації (за контрактом) під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні рідного батька особи з інвалідністю 2-ої групи.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути, з урахуванням висновків суду, рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 та звільнити його зі служби із Збройних Сил України в запас з підстав, визначених підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу по мобілізації (за контрактом) під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебу ванням на його утриманні особи з інвалідністю - одинокого батька ОСОБА_2 2-ої групи загального захворювання.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зробити відповідний розрахунок заборгованості грошового утримання (заробітної плати) військовослужбовця ОСОБА_1 станом на день його звільнення з військової служби і перераховувати на рахунок, в т.ч. і створену заборгованість з дня подачі рапорту по день його звільнення.

Позов обґрунтовано тим, що 15.11.2024 року він подав рапорт командуванню про звільнення з військової служби на підставі статті 26 З.У. «Про військовий обов`язок і військову службу», на підставі необхідності здійснення постійного догляду за батьком ОСОБА_2 , який має 2 групу інвалідності, потребує стороннього догляду, і за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Відповідач рапорт не розглянув.

Військова частина позов не визнала з підстав, що викладені у відзиві, посилаючись на те, що дії командира військової частини НОМЕР_1 не мають ознак протиправності або бездіяльності, що на думку позивача порушує право на звільнення останнього з військової служби згідно частини 4 пункту 2) підпункту г) у взаємозв`язку із абзацом 13 пункту 3), частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно доповіді командира військової частини, позивач вважається таким, який самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 (неповернення з лікувального закладу). станом на дату подання відзиву, військовою частиною НОМЕР_1 розглянуто рапорт Позивача про звільнення з військової служби на підставі частини 4 пункту 2) підпункту г) у взаємозв`язку із абзацом 13 пункту 3), частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та прийнято рішення про відмову у задоволені рапорту оскільки підстави для звільнення позивача із військової служби за сімейними обставинами згідно поданих документів, відсутні.

04.04.25 листом 642/7095 рапорт Позивача розглянуто, надано відповідь про відсутність підстав для його задоволення на позовну заяву, позивач відсутній на військовій службі без поважних причин. Просить в задоволенні позову відмовити.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не прибули, тому суд, на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу у письмовому провадженні.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , призваний для проходження військової служби за контрактом під час мобілізації на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022. проходить службу по захисту України від збройної агресії у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України.

15.11.2024 року Позивачем подано рапорт щодо звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі ч.4 п.2 пп. «Г`та абз.13 п. 3 ч.12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», обґрунтоване погіршенням здоров`я батька ОСОБА_2 особою з інвалідністю 2-ї групи інвалідності, який потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

У зв`язку відсутністю відповіді від відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

В силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності га територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу: військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу: військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного етапу в Україні» (затвердженим Законом Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ). введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Підстави звільнення з військової служби, зокрема, піл час дії воєнного стану, передбачені статтею 26 Закону №2232-ХІІ.

04.04.25 Відповідач розглянув рапорт та відмовив Позивачу в його задоволенні листом 642/7095 з огляду, на його думку, відсутності підстав для його.

Натомість суд зазначає, що Міністерство Оборони України 06.08.2024 наказом № 531 передбачило чіткі строки розгляду рапортів військовослужбовців Збройних Сил України, як особистого звернення військовослужбовця з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання,- до наступного прямого командира (начальника).

Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:

невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;

у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Тобто, рапорт на звільнення з військової служби повинен бути розглянутий у строк не більше ніж 14 днів.

Суд з розумінням ставиться до того, що Відповідач пояснює тривалий не розгляд рапорту Позивача наявністю поважних причин, однак рапорт було подано 15.11.24 року а розглянуто тільки після того, як судом відкрито провадження по справі 04.04.2025 року , тобто більше ніж 3 місці пропуску строку, отже це підставою для визнання бездіяльності Відповідача протиправною, та часткового задоволення позову.

Щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 розглянути, з урахуванням висновків суду, рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 та звільнити його зі служби із Збройних Сил України в запас з підстав, визначених підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу по мобілізації (за контрактом) під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні особи з інвалідністю - одинокого батька ОСОБА_2 2-ої групи загального захворювання, дана позовна вимога є похідною від 1 позовної вимоги, однак задоволенню не підлягає, оскільки Відповідач фактично розглянув рапорт, виникли нові правовідносини між Позивачем та Відповідачем, що можуть бути предметом нового спору, однак виключають можливість задоволення двох похідних вимог, як безпредметних.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відповідача зробити відповідний розрахунок заборгованості грошового утримання (заробітної плати) військовослужбовця ОСОБА_1 станом на день його звільнення з військової служби і перераховувати на рахунок, в т.ч. і створену заборгованість з дня подачі рапорту по день його звільнення, суд зазначає, що зазначена позовна вимога є передчасною, правовідносини між сторонами з цього приводу ще не виникли.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у нерозгляді рапорту і незвільненні військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу по мобілізації (за контрактом) під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні рідного батька особи з інвалідністю 2-ої групи.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник