Справа № 120/8316/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 квітня 2025 р. Справа № 120/8316/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці у письмовому провадженні заяву державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Вінницькій області про роз`яснення рішення суду в адміністративній справі № 120/8316/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/8316/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача за № 90 від 13.06.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком та зобов`язання відповідача призначити позивачці, здійснити нарахування та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" із дня набуття такого права на пенсію 15.05.2024, на підставі заяви позивачки від 31.05.2024 та поданих нею Довідки про складові заробітньої плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 19.04.2024 № 1824 і Довідки про складові заробітньої плати для призначння пенсії особі, яка має менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесенх до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 19.04.2024 за № 1825.

Рішенням суду від 24.12.2024 вказаний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 90 від 13.06.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 травня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу". В решті позовних вимог відмовлено.

18.04.2025 до суду надійшла заява представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Вінницькій області Бертман Р.П. про роз`яснення вищезазначеного судового рішення.

Заява мотивована тим, що у виконавчому провадженні № 77144235 виникла об`єктивна невизначеність щодо повноти виконання рішення суду від 24.12.2024 у справі № 120/8316/24, оскільки зі змісту судового рішення незрозуміло, чи передбачає воно обов`язок Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 31.05.2024 про призначення пенсії за віком враховувати довідки про складові заробітної плати від 19.04.2024 № 1824 та № 1825.

Ухвалою суду від 22.04.2025 заяву державного виконавця прийнято до розгляду та вирішено здійснити її розгляд в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши наведені відповідачем аргументи, суд при вирішення поданої заяви керується такими мотивами.

За змістом положень ч.ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду (пункт 19).

Таким чином, роз`яснення судового рішення можливе у тому разі, якщо без такого роз`яснення рішення суду важко виконати, оскільки високою є ймовірність його неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини судового рішення.

Конкретного та вичерпного переліку критеріїв для охарактеризування рішення суду як такого, що є незрозумілим, чинні правові норми не містять.

Водночас, виходячи з протилежного, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому та зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Натомість невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Водночас процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

З огляду на викладене особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення, повинна обґрунтувати, що саме в рішення суду або його резолютивній частині є незрозумілим, в чому саме полягає незрозумілість такого рішення, які припускаються варіанти його тлумачення та як це впливає на його виконання.

Разом з тим механізм роз`яснення судового рішення, визначений статтею 254 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення або ж не погоджується з висновками суду. В цьому разі учасник справи та інші особи, яким відповідне право надано, можуть оскаржити судове рішення у передбаченому законом порядку.

Крім того, важливо зауважити, що суд, роз`яснюючи прийняте рішення, не вправі вносити будь-які зміни до нього. Тобто процесуальна можливість роз`яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст або, тим паче, суть.

В контексті наведеного суд зазначає, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 120/8316/24 є чітким, зрозумілим і не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.

Зокрема, вирішуючи вимоги позивачки в частині призначення та здійснення нарахування та виплати пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" із дня набуття такого права на пенсію 15.05.2024, на підставі заяви позивачки від 31.05.2024 та поданих нею Довідки про складові заробітньої плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 19.04.2024 № 1824 і Довідки про складові заробітньої плати для призначння пенсії особі, яка має менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесенх до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 19.04.2024 за № 1825, суд зазначив таке:

"...Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії позивачкою було надано:

- довідку УПСЗН Вінницької РДА від 19.04.2024 № 1824 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за травень 2023 року, із зазначенням посадового окладу, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років у розмірі 30% за стаж державної служби понад 27 років;

- довідку УПСЗН Вінницької РДА від 19.04.2024 № 1825 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за квітень 2024 року.

Аналіз змісту зазначених довідок не дає підстав дійти висновку, що за своєю формою вони не відповдають вимогам постанови Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" та пункту 5 Порядку № 622.

Відповідач посилається на невідповдність даних у цих довідках відповідно до умов, встановлених на 2023 рік, з урахуванням пункту 4 Порядку № 622.

Однак суд критично цінює такі доводи і вважає, що вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Суд враховує, що 01.01.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1409 "Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році", якою затверджено такі, що додаються: схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році; перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.

Пунктом 4 цієї Постанови установлено, що:/

- схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 "Питання оплати праці працівників державних органів", не застосовуються до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби;

- під час переведення державних службовців на інші посади державної служби застосовується перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 Питання оплати праці працівників державних органів, для визначення підкатегорії посади державної служби, необхідної для встановлення рівнозначності посади.

Разом з тим вказана постанова регулює порядок оплати праці працюючим державним службовцям, а не порядок призначення пенсії державним службовцям.

При цьому постанова Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 на час виникнення спірних правовідносин була чинною і до неї не вносилися будь-які зміни у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1409.

Також відповідач не довів невідповідність наданих позивачкою довідок пункту 4 Порядку № 622, а його пояснення в цій частині мають гіпотетичний характер і засновані на змінах у законодавстві, які не існували на час прийняття оскаржуваного рішення.

Однак суд бере до уваги, що стаж державної служби позивачки станом на 01.05.2016 складає 21 рік 09 місяців 02 дні, що підтверджується відповідними документами, зокрема трудовою книжкою НОМЕР_1 від 14.06.1982. Це питання слід вважати визначальним не лише для вирішення питання про наявність в особи права на пенсію відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але й також при визначенні складових заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Як вже мовилося вище, згідно з правовою позицією КАС ВС (постанова від 22.05.2024 у справі № 500/1404/23) період роботи особи на посадах державної служби після 01.05.2016 не може зараховуватися до розрахунку спеціального стажу (стажу державної служби) для призначення пенсії на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII.

Звідси випливає, що стаж державної служби позивачки в період з 01.05.2016 до 07.02.2020 (коли позивачка була звільнена з посади державного службовця) не може зараховуватися до стажу державної служби у разі реалізації нею права на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Однак у довідці № 1824 від 19.04.2024 для визначення розміру надбавки за вислугу років, як складової заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, врахований стаж державної служби понад 27 років, що свідчить про невідповідність такої довідки вимогам п. 4 Порядку № 622 та неможливість врахування зазначеної у ній заробітної плати для призначення позивачці пенсії державного службовця, враховуючи, що у довідку включені види та розміри оплати праці, з яких не було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Підсумовуючи, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення за № 90 від 13.06.2024 не може визнаватися правомірним та обґрунтованим, разом з тим, за встановлених обставин справи, також відсутні достатні правові підстави для зобов`язання відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату позивачці пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" на підставі довідок про складові заробітньої плати для призначення пенсії від 19.04.2024 № 1824 та № 1825.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно із приписами статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме у спосіб визнання протиправним та скасування рішення у Вінницькій області № 90 від 13.06.2024 та покладення на відповідача обов`язку повторно розглянути заяву позивачки 31.05.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, з урахування висновків суду за наслідками вирішення цієї справи. В решті позовних вимог належить відмовити...".

Відтак, задовольняючи частково адміністративний позов ОСОБА_1 , суд чітко визначив обов`язок Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", враховуючи при цьому висновки суду, викладені у мотивувальній частині рішення, зокрема, щодо невідповідності довідок від 19.04.2024 № 1824 та № 1825 встановленим вимогам законодавства щодо розрахунку складових заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Разом з тим судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" на підставі заяви від 31.05.2024 та з у рахуванням зазначених вище довідок.

Отже, рішення суду від 24.12.2024 у справі № 120/8316/24 є зрозумілим як по суті вирішення заявлених позовних вимог, так і щодо мотивів, з яких виходив суд під час його ухвалення, а також зроблених судом висновків.

Натомість наведені державним виконавцем підстави для роз`яснення вказаного судового рішення не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з його нечіткістю чи незрозумілістю.

З огляду на викладене у задоволенні поданої заяви належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 248, 254, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Руслани Павлівни про роз`яснення рішення суду в адміністративній справі № 120/8316/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сало Павло Ігорович