Справа № 420/3880/25
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3880/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та, уточнивши позовні вимоги, просить суд скасувати наказ № 154 о/с від 06.02.2025 ГУНП в Одеській області відповідно до п. 2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч. 1 та абзацу 2 ч. 8 ст. 65 ЗУ «Про Національну поліцію», доповідної записки начальника ГУНП в Одеській області полковника поліції Д. Захарченка від 30.01.2025 № 4558-2025 звільнено капітана поліції ОСОБА_1 з посади старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, та призначено капітана поліції ОСОБА_1 на посаду старшим дільничним офіцером поліції сектору превентивної діяльності відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області - у повному обсязі; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, яке є різницею за час виконання нижче оплачуваної роботи з 06 лютого 2025 року по день фактичного поновлення на посаді Старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що переміщення поліцейського на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в іншу місцевість, можливо виключно за умови надання поліцейським згоди на таке переміщення. При цьому, в контексті спірних правовідносин, іншою місцевістю є інший населений пункт, у тому числі в межах однієї області. Однак, позивач згоди на переміщення не надавав, а тому спірний наказ прийнятий без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову та вказує, що заступником начальника ГУНП в Одеській області Д. Захарченко порушено клопотання відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" (переміщення на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) про переміщення капітана поліції ОСОБА_2 на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області установивши йому відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" посадовий оклад у розмірі 2500 грн. та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 45 %. Тобто, переміщення позивача на рівнозначну посаду за п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону N 580-VIII здійснено відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. Крім того, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість. Відсутність у Законі N 580-VIII та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує не про неврегульованість цих правовідносин нормами спеціального законодавства, а про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства. Зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці. ГУНП в Одеській області, приймаючи наказ № 154 о/с від 06.02.2025 року діяло виключно у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, не допускаючи, при цьому порушень прав та законних інтересів позивача.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що при винесенні відповідачем спірного наказу мало місце переведення ОСОБА_1 на іншу посаду, а не переміщення, тому що після винесення відповідачем оспорюваного наказу позивач повинен виконувати інші трудові функції повна зміна функціональних обов`язків (ювенальна превенція підмінена дільничним поліцейським), трудова діяльність має проводитися у іншій місцевості, розміщеній за триста кілометрів від місця роботи, та мешкання позивача, та працювати у шкідливих умовах праці (без забезпечення, житла, транспорту, компенсації, та стан здоров`я позивача погіршився порівняно з часом надходження на службу, та поганим відношення керівництва до працівника), тобто змінилися істотні умови праці. Отже, відповідач не дотримався положень статті 32 КЗпП України при переміщенні позивача на іншу посаду, оскільки при переміщенні діє принцип незмінності істотних умов трудового договору. Після винесення відповідачем, як роботодавцем, оспорюваного наказу змінилися істотні умови праці позивача, проте останнього про такі зміни у встановленому законом порядку повідомлено не було та він не погоджувався з ними. Отже, спірний наказ відповідача винесено з порушенням трудових прав.

Представником відповідача до суду надано заперечення, в яких представник відповідача вказав, що переведення є різновидом переміщення, і його специфікою є те, що

поліцейський переміщується у підпорядкування іншого керівника, який наділений правами призначення на посади. До прикладу поліцейський переводиться до іншого Головного управління Національної поліції в області, до міжрегіонального управління поліції (патрульна поліція, підрозділ внутрішньої безпеки, полія охорони тощо), або ж до центрального органу управління НПУ (апарат Національної поліції). Лише керівники цих органів (наділених статусом юридичної особи) мають повноваження на прийняття на службу в поліцію і призначення на посади. Враховуючи те, що ОСОБА_1 призначався на іншу посаду в межах ГУНП в Одеській області, можна констатувати, що це було саме переміщення. При цьому, вимоги Закону України «Про правотворчу діяльність» та загальновизнані принципи теорії права (lex specialis derogat generali) стверджують про пріоритет спеціального закону над загальним, а тому додатково доводити ці аксіоми, не має жодного сенсу.

Ухвалою суду від 11 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 12 березня 2025 року прийнято до провадження заяву про уточнення позовних вимог по справі № 420/3880/25 (вхід. № ЕС/19886/25 від 04.03.2025 року).

У зв`язку із перебуванням головуючого судді в період з 07.04.2025 року по 25.04.2025 року включно у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду ухвалено в перший робочий день.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції ГУ НП в Одеській області.

30 січня 2025 року на ім`я начальника ГУ НП в Одеській області від заступника начальника ГУ НП в Одеській області Д.Захарченко надійшла доповідна записка про вирішення питання щодо призначення старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції ГУ НП в Одеській області Д.Коперсака для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області (а.с. 34 з.б. - 36).

30 січня 2025 року заступник начальника ГУНП в Одеській області Захарченко Д. направив на ім`я начальника ГУ НП в Одеській області подання про призначення ОСОБА_1 на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області (а.с. 36 з.б. - 38).

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06 лютого 2025 року № 154 о/с ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ч. 1 та абз. 2 ч. 8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" призначено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, звільнивши з посади старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції цього ж Головного управління (а.с. 9-10, 38 з.б.).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015р. №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).

У силу положень частини десятої статті 62 Закону №580-VIII, яка визначає гарантії професійної діяльності поліцейського, поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим Законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу, та може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.

Питання переміщення поліцейських врегульовано статтею 65 Закону №580-VIII. Зокрема, частиною першою вказаної статті Закону передбачено, що переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Частиною другою статті 65 Закону №580-VIII передбачено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

За правилами частин сьомої-десятої статті 65 Закону №580-VIII переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження.

З метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року № 1235, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).

Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, як призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою.

За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 1235, у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.07.2012 № 650 затверджено Інструкцію з оформлення документів у системі МВС України (далі - Інструкція № 650), вимоги якої поширюються на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) - накази, доручення, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, які створюються в результаті діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, навчальних закладів, науково-дослідних установ, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління МВС.

Згідно з Інструкцією № 650 рапорт (від фр. rapport - повідомляти) - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат; назва виду документа (Рапорт); текст документа; відмітка про наявність додатків, (якщо вони є); підпис, дата документа. Доповідна записка - це документ, адресований керівникові установи, яким останній інформується про невідомий йому факт, подію тощо, з обов`язковим внесенням пропозицій. Подання - документ, що містить пропозиції про призначення, переміщення або заохочення особового складу, а також рекомендації щодо визначених дій і заходів з питань діяльності установ.

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06 лютого 2025 року № 154 о/с ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ч. 1 та абз. 2 ч. 8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" призначено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, звільнивши з посади старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції цього ж Головного управління (а.с. 9-10, 38 з.б.).

Що стосується доводів позивача щодо того, що оскаржуваний наказ прийнятий без його згоди на таке переміщення по службі, без наявності правових підстав та без обґрунтування причин переведення, суд зазначає наступне.

Так, положення статті 65 Закону № 580-VIII у редакції Закону України від 15.03.2022 № 2123-IX, які вступили в силу з 01.05.2022, та діють тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф та/або інших держав проти України та 60 днів після цього. Такі зміни стосуються, зокрема, переведення поліцейських.

З урахуванням внесених змін до частин 8 та 9 статті 65 Закону, переведення поліцейського може здійснюватися, в тому числі, за ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. При цьому, поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

За таких обставин, поліцейський може бути переведений на рівнозначну посаду в будь-яке управління Національної поліції України, саме туди, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу, зокрема, на період введення в Україні воєнного стану та 60 днів після цього.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для переведення позивача по службі та видання оспорюваного наказу по особовому складу від 06 лютого 2025 року № 154 о/с слугувала доповідна записка та подання заступника начальника Головного управління Захарченко Д. від 30.01.2025 року, в яких зазначено, що капітан поліції ОСОБА_1 наказом ГУНП в Одеській області від 12 серпня 2024 року № 1329 0/c призначений на посаду старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області. Станом на теперішній час штат сектору превенції ВНП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області становить 7 посад, з яких некомплект 2 посади. Також, з урахуванням перебування працівників на чергуванні, у відпустках, лікарняних, відрядженнях тощо, для виконання завдань на службі залишається лише половина особового складу, що сприяє суттєвому збільшенню навантаження на кожного працівника. Також зазначено, що національний склад населення вказаного району, з числа яких традиційно складаються етнічні злочинні угруповання, які спеціалізуються на кримінальних діяннях, пов`язаних з вчиненням пограбувань, розбійних нападів та незаконним обігом наркотичних речовин та інших злочинів. Протидія цим явищам потребує здійснення додаткових превентивних заходів, таких як захист інтересів держави, громадян від злочинних посягань. Однак при цьому недостатній досвід роботи працівників блоку превенції ВнП № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції та широкий спектр завдань, роботу направлену на попередження здійсненню кримінальних адміністративних правопорушень, необхідністю здійснення патрулювання території обслуговування, тощо. Це неповний перелік завдань, які покладені на дільничних офіцерів поліції. З урахуванням вище викладеного виникає необхідність посилити вказаний підрозділ досвідченими працівниками, яким і є капітан поліції ОСОБА_3 , який проходив службу на різних посадах в підрозділах поліції та має значний досвід роботи. Його практичні знання допоможуть швидше реагувати на проблеми та ефективно їх вирішувати. Набутий досвід дозволяє працівнику значно підвищити результативність службової діяльність вказаного підрозділу та бути наставником для молодих фахівців, передаючи їм знання та навички, що сприятимуть покращенню загальної ефективності роботи блоку превенції ВНП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області. Також, слід зазначити, що капітан поліції ОСОБА_3 , як досвідчений працівник сприятиме кращій взаємодії між різними підрозділами, що необхідно для досягнення спільних цілей у превентивній діяльності. Капітан поліції ОСОБА_3 проходить службу в поліції, є поліцейським, тобто особою, наділеною в силу приписів Закону України «Про Національну поліцію» певним колом обов`язків. Він у встановленому порядку склав Присягу, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському народові, тобто свідомо взяв на себе обов`язок безперервно бути готовим стати на захист прав і свобод людини на всій території України. Таким чином, з метою посилення дільничних офіцерів поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області на підставі пункту другого частини першої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначити для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби на рівнозначну посаду капітана поліції ОСОБА_1 (0092289), старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, установивши йому посадовий оклад 2500 гривень та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 45%.

Тобто, питання про переміщення вирішено за поданням на переміщення та доповідною запискою ОСОБА_4 заступника начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області, що відповідає положенням Закону України № 580-VIII та наказу МВС України № 1235 від 23.11.2016.

При цьому, інтересами служби, що зумовили переведення позивача, була обумовлена більш ефективною службою. Разом з тим, відсутність конкретизації підстави, у зв`язку з якими позивача переведено до іншого місця служби, не впливає на правомірність прийнятого відповідачем наказу, з огляду на фактичну наявність таких підстав та спеціального законодавства, яким передбачено необхідність прийняття таких рішень (переведення до іншого місця проходження служби) з метою більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби. Так, поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Отже, в даному випадку, поліцейський може бути переведений на рівнозначну посаду в будь-яке управління Національної поліції України, якщо це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу, зокрема на період введення в Україні воєнного стану та 60 днів після цього (п. 2 розділу ІІ Закону № 2123-ІХ).

Відповідно до р. 5 Положення про ГУНП в Одеській області, затвердженого наказом Національної поліції України, керівник територіального органу поліції зобов`язаний вживати добір та розстановку кадрів для забезпечення виконання функцій органу.

При цьому, посада, яку обіймав позивач, старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції ГУ НП в Одеській області, та посаду, на яку його призначено, старший дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за штатним розписом відповідає категорії середній склад поліції, тобто посади рівнозначні, що підтверджується Витягом зі штату ГУНП в Одеській області (а.с. 39).

Також, позивача не позбавлено спеціального звання та не понижено у спеціальному званні, посадовий оклад, як вбачається з витягу зі штату Головного управління змінено не було, як по новопризначеній так і по попередній посаді він складав 2500 грн. тобто, ОСОБА_1 переміщено на рівнозначну посаду виходячи з інтересів служби та обумовлено ініціативою керівників ГУ НП в Одеській області, що узгоджується з пунктом 2 частини 1, положеннями частин 7, 8 та 9 статті 65 Закону №580-VIII.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст.32 КЗпП України, з огляду на неврегульованість нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір. Разом з тим, відсутність у Законі № 580-VIII норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує не на неврегульованість цих правовідносин нормами спеціального законодавства, а про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.

Зазначене підтверджується внесеними до Закону №580-VIII змінами згідно із Законом від 15.03.2022р. №2123-IX Про внесення змін до законів України Про Національну поліцію та Про Дисциплінарний статут Національної поліції України з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану, який набрав чинності з 01 травня 2022 року.

Зокрема, Законом від 15.03.2022р. №2123-IX частину першу статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці, зокрема, постановах Верховного Суду, на які посилається сторона позивача.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 31 січня 2025 року по справі №520/16482/23 зазначив, що з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії режиму воєнного стану та з метою врегулювання питань діяльності поліції передусім в умовах воєнного стану Законом України від 15.03.2022 №2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», який набрав чинності з 01.05.2022 та діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України, внесено зміни до Закону №580-VIII. За приписами абзацу другого частини восьмої статті 65 Закону №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022 №2123-IX) поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади. Крім того, Законом від 15.03.2022 №2123-IX частину першу статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

У вказаній постанові від 31 січня 2025 року по справі №520/16482/23 Верховний Суд вказав, що на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України, згода поліцейського на переміщення на іншу посаду, не є обов`язковою за умови, якщо це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади. Таким чином, твердження, що відсутність попередньої згоди на переведення в іншу місцевість є підставою для скасування спірного наказу, не можна вважати обгрунтованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що доводи позивача, викладені в адміністративному позові є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що при прийнятті наказу № 154 о/с від 06.02.2025, відповідач, Головне управління Національної поліції в Одеській області, діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому позовні вимоги про скасування наказу № 154 о/с від 06.02.2025 ГУНП в Одеській області відповідно до п. 2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч. 1 та абзацу 2 ч. 8 ст. 65 ЗУ «Про Національну поліцію», доповідної записки начальника ГУНП в Одеській області полковника поліції Д. Захарченка від 30.01.2025 № 4558-2025 звільнено капітана поліції ОСОБА_1 з посади старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, та призначено капітана поліції ОСОБА_1 на посаду старшим дільничним офіцером поліції сектору превентивної діяльності відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області - у повному обсязі, задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, оскільки позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, яке є різницею за час виконання нижче оплачуваної роботи з 06 лютого 2025 року по день фактичного поновлення на посаді Старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, є похідним вимогами, тому підстави для їх задоволення також відсутні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А) про скасування наказу № 154 о/с від 06.02.2025 ГУНП в Одеській області відповідно до п. 2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч. 1 та абзацу 2 ч. 8 ст. 65 ЗУ «Про Національну поліцію», доповідної записки начальника ГУНП в Одеській області полковника поліції Д. Захарченка від 30.01.2025 № 4558-2025 звільнено капітана поліції ОСОБА_1 з посади старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, та призначено капітана поліції ОСОБА_1 на посаду старшим дільничним офіцером поліції сектору превентивної діяльності відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області - у повному обсязі; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, яке є різницею за час виконання нижче оплачуваної роботи з 06 лютого 2025 року по день фактичного поновлення на посаді Старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.