Справа № 640/7428/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2025 рокуТретя особа - Служба безпеки України м. Рівне №640/7428/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ДП "Підсобне господарство Служби безпеки України"; Служби безпеки України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі відповідач), третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ДП "Підсобне господарство Служби безпеки України"; Служби безпеки України (далі третя особа 1, 2), у якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Держгеокадастру у Київській області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: сільськогосподарського призначення, державної форми власності, для ведення підсобного сільського господарства, орієнтовною площею: 0,12 га, яка є сформована, має кадастровий номер: :02:009:001 (загальна площа: 48,5872 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, яка розташована за територією населеного пункту села Мархалівка, Васильківського району Київської області; 2) зобов`язати Головне Управління Держгеокадастру у Київській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: сільськогосподарського призначення, державної форми власності, для ведення підсобного сільського господарства, орієнтовною площею: 0,12 га, яка є сформована, має кадастровий номер: :02:009:001 (загальна площа: 48,5872 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, яка розташована за територією населеного пункту села Мархалівка, Васильківського району Київської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним подано клопотання до відповідача про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: сільськогосподарського призначення державної форми власності; для ведення підсобного сільського господарства, орієнтовною площею 0,12га, яка є сформованою з кадастровим номером :02:009:001 (загальна площа земельної ділянки 48,5872га) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, яка розташована за територією населеного пункту Мархалівка, Васильківського району Київської області. Проте, відповідачем станом на 14.03.2021 жодних рішень стосовно розгляду поданого ним клопотання не прийнято. При цьому, як стверджує позивач, ним були надані всі документи, визначені ст. 118 Земельного кодексу України, необхідні для прийняття рішення про надання відповідного дозволу. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позов в якому з посиланням на вимоги земельного законодавства заперечує проти позову. Свою позицію аргументує тим, що дійсно, позивач звернувся до нього із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: сільськогосподарського призначення державної форми власності; для ведення підсобного сільського господарства, орієнтовною площею 0,12га, яка є сформованою з кадастровим номером :02:009:001 (загальна площа земельної ділянки 48,5872га) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, яка розташована за територією населеного пункту Мархалівка, Васильківського району Київської області. За наслідками розгляду клопотання, ним прийнято рішення у формі наказу від 31.12.2020 № 10-19543/15-20-сг про відмову у його задоволенні. При цьому відповідач посилається на те, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, хоч і перебуває у державній власності, однак надана у постійне користування третій особі - ДП "Підсобне господарство Служби безпеки України", що підтверджується державним актом серії КВ № 32 від 07.04.1995. Крім цього, позивачем до клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації, згоди землекористувача на вилучення частини належної йому земельної ділянки не долучалось. Отже, згідно чинного законодавства у відповідача були відсутні правові підстави для задоволення такого клопотання про що зазначено у наведеному вище наказі. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа - ДП "Підсобне господарство Служби безпеки України" пояснення на позов не подала.

Відповідач подав додаткові письмові пояснення в яких наводить схожі за змістом відзиву доводи та аргументи.

Третя особа - Служба безпеки України надала письмові пояснення за змістом яких зазначає, що Рішенням 4 сесії 22 скликання Іванковичівської сільської ради від 04.03.1995 Державному підприємству СБУ надано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 85,6 га (загальна площа земельної ділянки складалась із двох ділянок площею 24,1 га та 61,5 га) для ведення підсобного господарства. Державний акт на право постійного користування землею серії КВ-32 зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 3 від 07.04.1995. Враховуючи те, що Державне підприємство у минулому входило до організаційної структури Служби безпеки України, зазначену земельну ділянку надано у постійне користування саме Службі безпеки України. З метою упорядкування земельних ділянок у відповідності до Земельного кодексу України, законів України Про Державний земельний кадастр, Про землеустрій та Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Державним підприємством у 2017 році замовлено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, які перебувають на праві постійного користування у Державного підприємства (відповідно до державного акту). Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 16.06.2017 № 10-12043/15-17-сг та рішення Мархалівської сільської ради від 12.07.2017 № 232-18-VII Про проведення інвентаризації розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель Державному підприємству для ведення підсобного господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області. У подальшому результати інвентаризації земельних ділянок були перевірені представниками відділу у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області на відповідність складання документації із землеустрою (з урахуванням Державного акту) та прийнято рішення про їх реєстрацію в Державному земельному кадастрі, а саме: - земельна ділянка площею 0,0826га кадастровий номер :01:015:0259 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства; земельна ділянка площею 20,8009га кадастровий номер 21485501:01:011:0540 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства; земельна ділянка площею 48,5872га кадастровий номер :02:009:0001 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства. За результатами реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі здійснено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (земельні ділянки) відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та отримано відповідні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (право постійного користування) за Держаним підприємством () від 05.09.2018 № 136627865 із площею 0,0826га (речове право № 27775460), від 11.09.2018 № 137996402 із площею 20,8009га (речове право № 27859824). Державна реєстрація речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :02:009:0001 та площею 48,5872га не була зареєстрована у зв`язку з тим, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у розділі земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:0001 зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна (постанови Слідчого управління СБУ від 12.06.2008 № 7380387 від 12.08.2008 № 7725542 та від 17.09.2008 № 7927997). СБУ володіє земельною ділянкою кадастровий номер :02:009:0001 площею 48,5872га на підставі державного акту на право постійного користування землею серії КВ-32, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 3 від 07.04.1995. Отже, право постійного користування зазначеною земельною ділянкою виникло у СБУ у 1995 році. Таке право у даному випадку не припинено. Вилучення вказаної земельної ділянки у СБУ відповідними органами, які мають право розпоряджатися цією ділянкою, не відбувалось. До того ж, згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України Про Державний земельний кадастр державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи. Отже, у випадку формування нових земельних ділянок на підставі технічної документації з поділу/об`єднання земельних ділянок з кадастровим номером :02:009:0001, державна реєстрація цих земельних ділянок може мати місце виключно за заявою СБУ, а не ОСОБА_1 , як особи, якій надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою. Таким чином, на думку третьої особи, позивач не має права на розроблення саме цього виду технічної документації із землеустрою.

Третя особа - Служба безпеки України надала додаткові письмові пояснення в яких зазначає, що СБУ володіє земельною ділянкою кадастровий номер :02:009:0001 та площею 48,5872 га на підставі державного акту на право постійного користування землею серії КВ-32, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 3 від 07.04.1995. Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу (далі ЗК України) в редакції, чинній на день звернення позивача, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Таке право СБУ у даному випадку не припинено. Наведене повністю спростовує твердження позивача щодо не розгляду згаданого клопотання.

Позивач відповідь на відзив не подав.

Ухвалою суду від 05.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 01.07.2021 залучено ДП "Підсобне господарство Служби безпеки України" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача.

Законом України №2825-IX від 13.12.2022, що набрав чинності 15.12.2022, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Згідно з розділом II Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання вказаного положення Державна судова адміністрація України наказом №399 від 16.09.2024 затвердила Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва.

Відповідно до цього Порядку, 08.11.2024 здійснено пакетний автоматизований розподіл судових справ, за яким Рівненському окружному адміністративному суду, з урахуванням навантаження та за принципом випадковості, визначено до передачі 460 справ.

Наказом В.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду № 45-0д/ка від 31.12.2024, затверджено графік передачі справ, відповідно до якого справи передані Рівненському окружному адміністративному суду 14.02.2025.

На виконання рішення зборів суддів Рівненського окружного адміністративного суду (протокол № 3 від 21.11.2024 та № 4 від 13.12.2024), комісією прийнято справи, а Відділом документального забезпечення проведено їх реєстрацію та автоматизований розподіл.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2025 для розгляду справи № 640/7428/21 визначено суддю Т.О. Комшелюк.

Ухвалою суду від 10.03.2025 прийнято до провадження судді Комшелюк Т.О. адміністративну справу № 640/7428/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ДП "Підсобне господарство Служби безпеки України" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії. Розгляд справи здійснювати спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 25.03.2025 залучено Службу безпеки України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 14.04.2025 продовжений Службі безпеки України процесуальний строк для подання пояснень та доказів по справі.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд враховує наступне.

02.11.2020 позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: сільськогосподарського призначення державної форми власності; для ведення підсобного сільського господарства, орієнтовною площею 0,12га, яка є сформованою з кадастровим номером :02:009:001 (загальна площа земельної ділянки 48,5872га) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, яка розташована за територією населеного пункту Мархалівка, Васильківського району Київської області.

Таке клопотання надійшло до відповідача 01.12.2020 (а. с. 57).

Як стверджує позивач, станом на 14.03.2021 відповідачем за наслідками розгляду поданого ним клопотання не прийнято жодного рішення, що стало наслідком його звернення до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України, в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За змістом частин першої, другої статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (ч. 1).

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом (ч. 2).

Відповідно до частин першої третьої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

З огляду на це, позивач, який є громадянином України, має право на набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах норм, встановлених законом.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України.

Відповідно до положень частини 6 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частині сьомій статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином наведеними нормами права врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333 (наказ зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за №1391/29521; далі - Положення № 333), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Таким чином, Головне управління має повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства.

В той же час, як зазначалось вище, частиною сьомою статті 118 ЗК України встановлений місячний строк розгляду клопотання особи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Матеріалами справи стверджується, що клопотанням позивача надійшло до відповідача 01.12.2020, а 31.12.2020 відповідачем прийнятий наказ № 10-19543/15-20-сг за результатами розгляду поданого клопотання, яким відмовлено позивачу в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, розташованих на території Мархалівської сільської ради, Васильківського району Київської області загальною площею 48,5872га із цільовим призначенням для ведення садівництва з підстав невідповідності ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України (згідно додатку 2).

Отже по перше, відповідачем не допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивача, по друге, твердження останнього про відсутність станом на 14.03.2021 прийняття рішення за результатами розгляду клопотання, спростовуються доказами, долученими до матеріалів справи.

Зважаючи на вище викладене, судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача щодо не розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення технічної документації від 02.11.2020, тому позовні вимоги в цій частині позову є безпідставними та задоволенню не належать.

Суд також враховує наступне.

Як наведено вище по тексту рішення, частиною сьомою статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Матеріалами справи стверджується, що позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: сільськогосподарського призначення державної форми власності; для ведення підсобного сільського господарства, орієнтовною площею 0,12га, яка є сформованою з кадастровим номером :02:009:001 (загальна площа земельної ділянки 48,5872га) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, яка розташована за територією населеного пункту Мархалівка, Васильківського району Київської області.

До вказаного клопотання позивачем долучено паспорт громадянина України; довідку про присвоєння РНОКПП позивача; графічний матеріал на бажану земельну діляеку із позначенням місця розташування.

Отже позивачем подано клопотання, яке стосується поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровим номером :02:009:001 (загальна площа земельної ділянки 48,5872га).

При цьому, судом встановлено, що рішенням 4 сесії 22 скликання Іванковичівської сільської ради від 04.03.1995 Державному підприємству СБУ надано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 85,6 га (загальна площа земельної ділянки складалась із двох ділянок площею 24,1 га та 61,5 га) для ведення підсобного господарства.

Державний акт на право постійного користування землею серії КВ-32 зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 3 від 07.04.1995.

З метою упорядкування земельних ділянок у відповідності до Земельного кодексу України, законів України «Про Державний земельний кадастр», «Про землеустрій» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державним підприємством у 2017 році замовлено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, які перебувають на праві постійного користування у Державного підприємства (відповідно до державного акту).

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 16.06.2017 № 10-12043/15-17-сг та рішення Мархалівської сільської ради від 12.07.2017 № 232-18-VII «Про проведення інвентаризації», розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель Державному підприємству для ведення підсобного господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

У подальшому прийнято рішення про їх реєстрацію в Державному земельному кадастрі, а саме: - земельна ділянка площею 0,0826га кадастровий номер :01:015:0259 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства; земельна ділянка площею 20,8009га кадастровий номер 21485501:01:011:0540 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства; земельна ділянка площею 48,5872га кадастровий номер :02:009:0001 з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства.

За результатами реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі здійснено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (земельні ділянки) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та отримано відповідні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (право постійного користування) за Держаним підприємством () від 05.09.2018 № 136627865 із площею 0,0826га (речове право № 27775460), від 11.09.2018 № 137996402 із площею 20,8009га (речове право № 27859824).

Проте, державна реєстрація речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :02:009:0001 та площею 48,5872га не була зареєстрована у зв`язку з тим, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у розділі земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:0001 зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна (постанови Слідчого управління СБУ від 12.06.2008 № 7380387 від 12.08.2008 № 7725542 та від 17.09.2008 № 7927997).

Разом з тим, Служба Безпеки України володіє земельною ділянкою з кадастровим номером :02:009:0001 площею 48,5872га на підставі державного акту на право постійного користування землею серії КВ-32, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 3 від 07.04.1995.

Отже, право постійного користування зазначеною земельною ділянкою виникло у СБУ у 1995 році і таке право у даному випадку не припинено. Вилучення вказаної земельної ділянки у СБУ відповідними органами, які мають право розпоряджатися цією ділянкою, не відбувалось. Доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.

Відповідно до п. й) ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спору), документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Видом документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Положенням ст. 56 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації;

в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку;

г) матеріали польових геодезичних робіт;

ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу;

д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути;

е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні);

є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

За змістом ст. ч. 3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» в редакції, чинній на час виникнення спору), державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);

замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Таким чином, наведені положення права дають підстави для висновку про те, що у випадку формування нових земельних ділянок на підставі технічної документації з поділу/об`єднання земельних ділянок, у даному випадку з кадастровим номером :02:009:0001, державна реєстрація цих земельних ділянок може мати місце виключно за заявою СБУ, а не ОСОБА_1 , як особи, якій надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

Як висновок, позивач не має права на розроблення саме цього виду технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровим номером :02:009:001 (загальна площа земельної ділянки 48,5872га), позаяк вказана земельна ділянка знаходиться у постійному користування третьої особи, яка у встановленому законом порядку у нього не вилучалась і таке користування не припинено. До того ж, відсутня відповідна згода такого користувача на вчинення наведених вище дій.

Зазначені підстави наведені відповідачем у Додатку до наказу від 31.12.2020 № 10-19543/15-20-сг, як підстава для відмови у задоволенні клопотання позивача.

Зважаючи на вище викладене в його сукупності, з урахуванням наведених приписів законодавства, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивача.

Згідно із вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність спірного рішення підтверджено належними та допустимими доказами, тому позов задоволенню не належить.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України щодо відшкодування судових витрат позивачу у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ДП "Підсобне господарство Служби безпеки України"; Служби безпеки України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 квітня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне Управління Держгеокадастру у Київській області (вул. Серпова, 3/14, м. Київ, 03115, ЄДРПОУ/РНОКПП 39817550)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ДП "Підсобне господарство Служби безпеки України" Адреса: с. Мархалівка, Васильківський р-н, Київська обл., 08633, ЄДРПОУ 20001349.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Служба безпеки України. Адреса: вул. Володимирська, 33 м. Київ, 01034, .

Суддя Т.О. Комшелюк