Справа № 759/23503/23
Суддя: Сенько М. Ф.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/23503/23

пр. № 2-а/759/4/25

19 вересня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суду м. Києва

під головуванням судді Сенько М.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача- адвоката Твердохліб М.М., секретаря судового засідання Пушкарського О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора батальйону 3 роти 5 управління патрульної поліції в м.Києві ДПП Іващука Владислава Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що постановою інспектора УПП в м. Київ було винесено постанову про накладення адімінстартивного стягнення серії ЕАТ №7954914 від 17.10.2023р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн. за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що 17.10.2023р. о 00.12 год в м. Київ, по бул. Академіка Вернадського, 114 , водій ТЗ обладнаним засобами пасивної безпект, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР - порушення правил користування ременем безпеки. Інспектор виніс оскаржувану постанову без будь-якої підготовки, не були вирішені належним чином клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Просить скасувати вказану постанову.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.122023р. вказаний позов залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.2024 року відкрито провадження, відповідачу запропоновано надати відзив.

Представником УПП у м. Києві надано відзив на позовну заяву в якому вказала, що пунктом 2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема на автомобілях, обладнанихзасобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними. Позивач у позовній заяві зазначає, що інспектором було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення встановленй КУпАП. Водночас, позивач не доводить дані обставини, на яких грунтується його позовні вимоги. При цьому слід зазначити, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правополрушення інспектором, яке мало місце з точки зору позивача, не впливає на суть вчиненого порушення та не є підставою для задоволення позовних вимог. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач надав відповідь на відзив, за яким на вимогах позову наполягав.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов та просили задовольнити.

Представника відповідача до суду не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, 17.10.2023р. стосовно позивача працівником поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 17.10.2023р. о 00.12 год в м. Київ, по бул. Академіка Вернадського, 114 , водій ТЗ обладнаним засобами пасивної безпект, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР - порушення правил користування ременем безпеки. Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф у розмірі 510, 00 грн.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 2.3 в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

-на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Дослідивши складену постанову серії ЕАТ №7954914 від 17.10.2023р та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, зокрема, не виконання вимог п. 2.3 в ПДР, крім викладених інспектором обставин, в постанові не міститься.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відеозапис надісланий представником УПП у м. Києві не відображає порушення позивачем ПДР України, зокрема, не виконання вимог п. 2.3 в ПДР.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, інспектором поліції при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292 КАС України, суд,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора батальйону 3 роти 5 управління патрульної поліції в м.Києві ДПП Іващука Владислава Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7954914 від 17.10.2023р. про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3, ч.5 ст.121 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Сенько М.Ф.