Справа № 160/6755/25
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2025 рокуСправа №160/6755/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
04.04.2025р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало до суду пояснення відповідно до яких, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався 10.02.2025 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою та доданими до неї документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).
До пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано наступні періоди роботи: -з 05.08.1991 по 29.04.1996 згідно наданої уточнюючої довідки від 10.02.2025 № 01, яка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Також не зазначено фактичну кількість відпрацьованого часу на пільгових умовах та про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних. Одночасно в документі зазначено, що матеріали атестації робочих місць за умовами праці не збереглися; - з 30.04.1996 по 23.12.2002 згідно наданої уточнюючої довідки від 30.04.2015, яка не містить номеру, тобто, відсутня реєстрація документу, у зв`язку з цим, вказана довідка не є документом, підтверджуючим стаж роботи на пільгових умовах. При цьому, відсутній підпис головного бухгалтера, не зазначено фактичну кількість відпрацьованого часу на пільгових умовах, про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних та зазначено, що матеріали атестації робочих місць за умовами праці не збереглися.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.
10 лютого 2025 р. ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2ч.2ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
до страхового стажу зараховано всі періоди;
до пільгового стажу не зараховано періоди роботи:
- з 05.08.1991 по 29.04.1996, згідно з уточнюючою довідкою від 10.02.2025 № 01, яка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Не зазначено фактичну кількість відпрацьованого часу на пільгових умовах та про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних. Одночасно в документі зазначено, що матеріали атестації робочих місць за умовами праці не збереглися;
- з 30.04.1996 по 23.12.2002, згідно з уточнюючою довідкою від 30.04.2015, яка не містить номеру, тобто, відсутня реєстрація документу, у зв`язку з цим, вказана довідка не є документом, підтверджуючим стаж роботи на пільгових умовах. При цьому, відсутній підпис головного бухгалтера, не зазначено фактичну кількість відпрацьованого часу на пільгових умовах, про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних та зазначено, що матеріали атестації робочих місць за умовами праці не збереглися.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.
Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Частиною 1 статті 114 Закону України № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України № 1058-ІV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.
Також, згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З аналізу наведених норм вбачається, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у відповідному Списку, що підтверджується записами в трудовій книжці, а в разі відсутності в трудовій книжці відповідних відомостей, подається уточнююча довідка, а також після 21.08.1992 року документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Як встановлено судом, пенсійним органом не зараховано позивачу до його пільгового стажу період роботи з 05.08.1991 по 29.04.1996, згідно з уточнюючою довідкою від 10.02.2025 № 01, яка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Не зазначено фактичну кількість відпрацьованого часу на пільгових умовах та про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних. Одночасно в документі зазначено, що матеріали атестації робочих місць за умовами праці не збереглися; з 30.04.1996 по 23.12.2002, згідно з уточнюючою довідкою від 30.04.2015, яка не містить номеру, тобто, відсутня реєстрація документу, у зв`язку з цим, вказана довідка не є документом, підтверджуючим стаж роботи на пільгових умовах. При цьому, відсутній підпис головного бухгалтера, не зазначено фактичну кількість відпрацьованого часу на пільгових умовах, про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних та зазначено, що матеріали атестації робочих місць за умовами праці не збереглися.
Предметом доказування у цій справі є наявність обставин, які підтверджують факт роботи позивача у спірний період з 05.08.1991 по 29.04.1996, з 30.04.1996 по 23.12.2002 за професією і виконуваною роботою, що дають право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Як встановлено судом, періоди роботи позивача з 05.08.1991 по 29.04.1996, з 30.04.1996 по 23.12.2002 р. підтверджено записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .
Крім цього, спірні періоди роботи підтверджуються копіями довідок наявними в матеріалах справи, а саме: від 10.02.2025 № 01, від 30.04.2015 № б/н.
Суд акцентує увагу відповідача на тому, що пенсійним органом був застосований надмірний формальний підхід під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Записи трудової книжки ніким не оспорювались та недійними не визнавались.
За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській област понесені судові витрати у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 139, 241, 242-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 05.08.1991 по 29.04.1996 у «Строительное управление №122 треста Днепротрансстрой» на посадах «будівельний майстер» та «виконувач обов`язків прораба», а також з 30.04.1996 по 23.12.2002 у ТОВ СП з ІІ «Геолсервіс» на посаді «виконроб» до спеціального (пільгового) стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін