Справа № 600/5737/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 р. м. Чернівці справа № 600/5737/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду позові ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Чернівецькій області №137617 від 19.11.2024 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що його притягнуто до відповідальності за абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме за те, що у водія ОСОБА_2 , який при здійсненні міжнародних вантажних перевезень на автомобілі, який належить позивачу, відсутня роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія за 24.09.2024р. та 25.09.2024р. Позивач вважає, що його було притягнуто до вказаної відповідальності безпідставно, оскільки за порушення законодавства про автомобільний транспорт та здійснення міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів, передбачена відповідальність за абз.11 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт.

Позивач вказував, що згідно з чинним законодавством документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним. При цьому, звертав увагу суду на те, що водій автомобіля марки MAN TGS 18.440, який обладнаний цифровим тахографом, повинен мати при собі особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом: має мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до т/з; заповнені тахокарти у разі обладнання т/з цифровим тахографом. На переконання позивача за відсутність роздруківки з цифрового тахографа передбачена відповідальність за абз.11 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а не за абз.6 ч.1 ст.60 цього ж закону.

Ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою, серед іншого, відповідачу встановлено 15-денний термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що в ході проведеної перевірки було встановлено, що у водія транспортного засобу була відсутня роздруківка з цифрового тахографа, на підставі чого посадові особи органу державного контролю дійшли висновку про порушення ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт", за що передбачена відповідальність абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Зазначив, що позивачем помилково ототожнено терміни "реєстраційні листи режимів праці та відпочинку" з "родруківкою на паперовому носії інформаціїї про роботу та відпочинок водіїв". Оскільки щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія не можна ототожнювати з роздруківками на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія, тому норми абз.11 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" на розглядуваний випадок не поширюються. У свою чергу, правильною кваліфікацією відсутності роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія є саме приписи абзацу шостого.

Відповідач наголосив, що чинне законодавство передбачає обов`язок водія роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок. Отже, відповідач вважає, що ним правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення абз.6 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (далі - позивач) зареєстрований як фізична особа-підприємець, види економічної діяльності, зокрема, 77.12 надання в оренду вантажних автомобілів (основний), 77.11 надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, 49.41 вантажний автомобільний транспорт та ін. (а.с.13-15).

Позивачу належить транспортний засіб - автомобіль MAN TGS 18.440, 7722, реєстраційний номер НОМЕР_1 , цистерна WILLIG SANA 42.0, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (а.с.21-22).

25 вересня 2024 року, на підставі направлення на рейдову перевірку від 19.09.2024 №004843 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок головними спеціалістами відділу державного нагляду (контролю) у м.Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Головацьким О.В. та Гаврилюком Д.В. у м.Київ на пр-ті Броварський, КПП проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення міжнародних перевезень вантажу транспортних засобів марки MAN (спеціалізований вантажний сідловий тягач) днз НОМЕР_4 та марки WILLING (спеціалізований напівпричіп) днз АА3683XG, якими керував водій ОСОБА_3 . За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №059930, яким встановлено порушення абз.6 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, у водія транспортного засобу була відсутня роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок з цифрового тахографа за 24.09.2024 з 00:00 по 15:53, з 17:16 по 24:00, за 25.09.2024 з 00:00 по 05:09 (а.с.23).

Відповідно до повідомлення від 30.10.2024 позивача запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно Акту від 25.09.2024 р. №059930 до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області на 19.11.2024 о 10:00 годині (а.с.58).

Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області від 19.11.2024 №137617 за порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000 грн. відповідно до абз.6 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.56).

Позивач не погоджується з прийнятою постановою та вважає її протиправною, що обумовило звернення до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 12 статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до положень частин 14, 17 статті 6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

В силу вимог пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Статтею 53 Закону №2344-III визначено вимоги до організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.

Так, частиною третьою статті 53 Закону №2344-II установлено, що при виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: 1) дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; 2) дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; 3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; 4) сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документи на вантаж.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої тахографи (частина сьома статті 53 Закону).

Відповідно до частини восьмої статті 53 Закону №2344-III водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24 червня 2010 року (далі - Інструкція №385) картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Пунктом 3.3 розділу ІІІ Інструкції №385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Інструкції № 385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Тож, наведеними законодавчими та підзаконними нормативними правовими актами встановлено, що автомобільні перевізники мають обов`язок забезпечити, а водії пред`явити особам, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт, документи, на підставі яких здійснюються міжнародні перевезення. До того ж, на водіїв покладається обов`язок допускати до перевірки тахографів посадових осіб Укртрансбезпеки, надавати їм тахокарти, а також у разі, якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздрукувати інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Матеріалами справи підтверджується, що 25.09.2024 року посадовими особами Укртрансбезпеки проведено перевірку транспортного засобу марки MAN TGS 18.440, 7722, реєстраційний номер НОМЕР_1 , цистерна WILLIG SANA 42.0, за наслідками якої складено акт №059930 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки встановлено та в акті перевірки зафіксовано порушення статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, під час надання послуг з міжнародних перевезень вантажів відсутня роздруківка даних режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_3 за 24.09.2024 з 00:00 по 15:53, з 17:16 по 24:00, за 25.09.2024 з 00:00 по 05:09.

Акт перевірки підписаний водієм ОСОБА_3 без зауважень.

Здійснення перевезення вантажу в міжнародному сполученні підтверджується матеріалами перевірки, міжнародно-транспортною накладною (CMR) TR 25-09/2024, яка була надана водієм під час перевірки.

Стаття 60 Закону №2344-III визначає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац шостий частини першої).

Суд зазначає, що частиною третьою статті 53 Закону №2344-III установлено, що при виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: 1) дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; 2) дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; 3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; 4) сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документи на вантаж.

Поряд із цим, законодавець виклав статтю 53 Закону № 2344-III таким чином, що включив у її зміст на ряду із іншими документами також вимогу роздрукувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв. Тобто, ця вимога - роздруковувати на паперових носіях відповідної інформації з цифрового тахографа також передбачена статтею 53 Закону.

Проаналізувавши законодавчі положення, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у цій справі контролюючий орган вірно кваліфікував порушення перевізника саме за абзацом 6 частини 1 статті 60 вказаного Закону.

Цей висновок випливає з того, що абзац шостий частини першої статті 60 вказаного Закону визначає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимога роздрукувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв чітко визначена саме статтею 53 Закону №2344-III.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2024 року по справі №140/5466/23.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності на підставі абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-III, тому відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Враховуючи вищенаведені законодавчі норми та встановлені обставини справи суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Решта доводів учасників справи висновків суду по суті справи не змінюють.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 );

Відповідач - Державна служба України з безпеки на траспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області (вул. Фізкультури, 9, м.Київ, 03150; ).

Суддя В.О. Кушнір