Справа № 420/5123/25
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5123/25
У Х В А Л А

28 квітня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Одеській області, які полягають у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.04.2021 по 08.09.2023 включно; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.04.2021 по 08.09.2023 включно; визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо виплати компенсації невикористаної за час вимушеного прогулу відпустки ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2016 по 08.09.2023 включно, обрахунок якої провести згідно з нормами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду та просить визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області, які полягають у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.04.2021 по 08.09.2023 включно; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.04.2021 по 08.09.2023 включно; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо виплати компенсації невикористаної за час вимушеного прогулу відпустки ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2016 по 08.09.2023 включно, обрахунок якої провести згідно з нормами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (в редакції до внесення змін Законом України від 01.07.2022 №2352-IX).

Так, Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд у постанові від 08 серпня 2024 року по справі № 380/29686/23 дійшов висновку про поширення дії статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23 дійшла висновку, що якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»).

Тобто, оскільки спірні правовідносини стосуються в тому числі періоду з 23.04.2021 року по 18.07.2022 року, тому застосуванню підлягає норма статті 233 КЗпП України в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

В той же час, до спірних правовідносин в частині з 19.07.2022 року по 08.09.2023 року застосуванню підлягає норма статті 233 КЗпП України в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці обмежується 3 місяцями з дня, коли особа (працівник, службовець) дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 липня 2024 року по справі № 990/156/23.

Тобто, з позовними вимогами про нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.07.2022 року по 08.09.2023 року включно позивач повинен був звернутися до суду у строк до 08.12.2023 року включно.

При цьому, з доданої до позовної заяви копії витягу з наказу Головного управління МВС в Одеській області від 08.09.2023 року № 10 о/с вбачається, що позивача ОСОБА_1 звільнено зі служби 11.09.2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року по справі № 420/31729/23, яке набрало законної сили, крім іншого, визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області щодо не зарахування до вислуги років ОСОБА_1 трудового стажу за період з 18.12.2020 по 08.09.2023 роки; зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області зарахувати трудовий стаж ОСОБА_1 за період роботи з 18.12.2020 по 08.09.2023 включно до вислуги років.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року по справі № 420/31729/23 апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року залишено без змін.

Тобто, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року по справі № 420/31729/23 набрало законної сили 19.08.2024 року.

Отже, з позовними вимогами щодо нарахування та виплати компенсації за невикористану відпустку за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2016 року по 17.12.2020 року повинен був звернутися до суду у строк до 11.12.2023 року, а за період з 18.12.2020 року по 08.09.2023 року включно у строк до 19.11.2024 року включно.

Однак, позовну заяву було подано до суду лише 14.02.2025 року (дата відмітки на поштовому конверті, в якому надійшла позовна заява), тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду.

В той же час, посилання позивача на те, що строк звернення до суду не пропущений так як постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 420/31729/23 про зарахування трудового стажу за період роботи з 18.12.2020 року по 08.09.2023 року включно до вислуги років вступила в законну силу 15.01.2025 року, суд не приймає до уваги, оскільки згідно даних Єдиного держаного реєстру судових рішень слідує, що постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року по справі № 420/31729/23, якою залишено без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року по справі № 420/31729/23, набрала законної сили 19 серпня 2024 року.

При цьому, вирішення ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року по справі № 420/31729/23, питання про заміну боржника у виконавчому провадженні по справі №420/31729/23 з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на його правонаступника Головне управління Національної поліції в Одеській області, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року по справі № 640/5645/19 щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку про те, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судому постановах від 08.08.2019 року по справі № 480/106/19, від 11.02.2020 року по справі № 640/9242/19, від 10.06.2020 року по справі № 620/1715/19, від 23.09.2020 року по справі № 640/5645/19, від 03.12.2020 року по справі № 817/660/18, від 17.03.2021 року по справі № 160/3092/20, від 18.03.2021 року по справі № 640/23204/19, від 31.01.2023 року по справі № 640/18309/21, від 23.11.2023 року по справі № 640/15942/19, від 28.03.2024 року по справі № 460/6314/20, від 02.07.2024 року по справі № 480/9116/23, від 19.09.2024 року по справі № 640/18667/20.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Недоліки повинні бути усунені шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України, а саме шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 242, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки, та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде залишений без розгляду відповідно до вимог КАС України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук