Справа № 420/39687/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» (далі - позивач) до Одеської митниці (далі - відповідач), у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000500/2 від 27.09.2024 року;

стягнути з Одеської митниці () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ () документально підтверджені судові витрати.

Позов мотивовано тим, що позивач за наявності усіх необхідних документів звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованого товару. При визначенні митної вартості товару декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару є протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 30.12.2024 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи без виклику сторін.

Одеська митниця надала 09.01.2025 відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування заперечень посилається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах розбіжностей та неточностей. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу, щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації. Сторона відповідача доводить, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що прийнято митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

10.01.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

16.01.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

5 грудня 2023 року між позивачем та компанією, створеною та існуючою за законодавством КНР «Qingdao Hailifend Rigging Co., Ltd» було укладено контракт № HLF231205LTH та підписано Специфікацію № 1 від 05.12.2023 року, Специфікацію № 2 від 05.04.2024 року.

Відповідно до укладеної Специфікацій та рахунку-фактурі № HK2404002LTH від 21.06.2024, загальна сума поставки товару склала 40 944,60 доларів США.

Згідно п. 1 укладеного позивачем Контракту продавець зобов`язується продати і поставити Покупцеві продукцію власного виробництва, іменовану надалі «Товар», а Покупець згоден прийняти і оплатити Товари, що наводяться у міру потреби в окремих Специфікаціях, згідно із зазначеними в них даних, відповідно до умов даного Контракту.

Відповідно до п. 2 контракту ціни на Товар встановлюються в доларах США і вказані в специфікації на кожну поставку до цього Контракту. Ціни за цим Контрактом тверді і не підлягають зміні протягом терміну дії цього Контракту. Загальна сума Контракту складається з сум кожної фактичної поставки за даним Контрактом.

Згідно п. 3 контракту оплата Товару повинна бути проведена в доларах США. Спосіб оплати: Всі платежі за цією угодою здійснюються Покупцем на користь Продавця на наступний рахунок: BENEFICIARY`S BANK: BANK OF CHINA SHANDONG BRANCH, JIMO SUB-BRANCH; SWIFT CODE: BKCHCNBJ500; BENEFICIARY: Qingdao Hailifend Rigging Co., Ltd; ACCOUNT NUMBER: 2364 3415 1769; ADDRESS: JIMO QINGDAO CHINA.

Оплата за даним Контрактом проводиться в наступному порядку (п. 3.3.1): Авансовий платіж в розмірі 100% (20% передоплата та 80% після надання копії бортового коносаменту). Відвантаження товару Продавець виконує протягом 60 (шестидесяти) днів після отримання повідомлення підтверджуючого банку про оплату Покупцем товару відповідно до п. 3.3.1. Датою відвантаження вважається дата штемпеля на товаросупровідних документах, т.е. дата передачі Товару перевізнику (п. 4.2). Відвантаження здійснюється на умовах INCOTERMS 2000 на відповідність Специфікаціям до Контракту (п. 4.3).

Відповідачу 26.09.2024 декларантом позивача (ФОП ОСОБА_1 ) була подана електронна митна декларація за формою МД-2, з додатком форми МД-6 та декларацію митної вартості (ДМВ) до МД-2 вн. № 4693, в якій митну вартість товару визначено:

- (арк. 1 МД-2, Товар № 1, графа 31) - Плівка непориста, неармована, нешарувата, без підкладки та не поєднана подібним способом з іншими матеріалами, виготовлена з полімерів полівінілхлориду завтовшки не більш як 1 мм: PVC LABEL TAPE Blue; Width-45mm - 10000 м. Використовується в якості матеріалу для друку етикеток з маркуванням при виготовленні текстильного стропу, стяжних систем, які використовуються у будівництві, підйомі та транспортуванні вантажів; для потреб власного виробництва. Торговельна марка - немає даних. Виробник Qingdao Hailifeng Rigging Co., Ltd. Країна виробництва - Китай, CN., ). - за основним (першим) методом за ціною Контракту (графа 43) 830,00 дол. США. (графа 42);

- (арк. 2 МД-2, Товар № 2, графа 31) - Стрічки текстильні з синтетичних волокон (поліестер), ткані (не трикотажні) вузькі з плоским тканим пругом з двох сторін, пофарбовані, не ворсові, не пористі, не армовані, без підкладки: POLYESTER WEBBING FOR WEBBING SLING EN 1492-1, Green; Width-60mm; SF 6:1 (M.B.S. 8000KG) - 15000 м. POLYESTER WEBBING FOR WEBBING SLING EN 1492-1, Yellow; Width-90mm; SF 6:1(M.B.S. 12000KG) - 15000 м., POLYESTER WEBBING FOR WEBBING SLING EN 1492-1, Grey; Width-120mm; SF 6:1 (M.B.S. 16000KG) - 8000 м., POLYESTER WEBBING FOR WEBBING SLING EN 1492-1, Red; Width-150mm; SF 6:1 (M.B.S. 20000KG) - 3000 м., POLYESTER WEBBING FOR WEBBING SLING EN 1492-1, Brown; Width-180mm; SF 6:1 (M.B.S. 24000KG) - 4000 м., POLYESTER WEBBING FOR WEBBING SLING EN 1492-1, Blue; Width-240mm; SF 6:1 (M.B.S. 32000KG) - 1000 м. POLYESTER WEBBING FOR WEBBING SLING EN 1492-1, Orange; Width-300mm; SF 6:1 (M.B.S. 40000KG) - 2000 м., POLYESTER WEBBING FOR RATCHET LASHING, Orange; Width-50mm; BS 5000kg - 20000 м., POLYESTER WEBBING FOR RATCHET LASHING, Red; Width-50mm; BS 7500kg - 10000 м., POLYESTER WEBBING SLEEVE FOR ROUND SLINGS, Orange; Width-125mm - 5000 м., POLYESTER WEBBING SLEEVE FOR ROUND SLINGS, Orange; Width-180mm - 5000 м., POLYESTER WEBBING FOR RATCHET LASHING, Black; Width-38mm; BS 3000kg - 12800 м., POLYESTER WEBBING FOR RATCHET LASHING, Orange; Width-50mm; BS 5000kg - 36000 м., POLYESTER WEBBING FOR WEBBING SLING EN 1492-1 "D", Yellow 3T 90MM - 5600 м. Призначені для виготовлення текстильних строп, стяжних систем, які використовуються у будівництві, підйомі та транспортуванні вантажів; цивільного призначення. Торговельна марка - немає даних. Виробник - Qingdao Hailifeng Rigging Co., Ltd. Країна виробництва - Китай, CN.). - за основним (першим) методом за ціною Контракту (графа 43) 35 123,40 дол. США. (графа 42);

- Товар № 3 EYE COVERING FOR FLAT SLINGS (тканина для пошива чохлів, Виробник - Qingdao Hailifeng Rigging Co., Ltd. Країна виробництва - Китай, CN.) було розмитнено за іншою декларацією.

Заявлена митна вартість товару складається з: вартості товару №1 зазначеному в інвойсі, специфікації до контракту 830,00 дол. США * 41,2647 грн. курс НБУ на дату подання декларації = 34249,7010 грн., витрат на транспортування (перевезення поза межах державного кордону України) 2580,2284 грн., та загальна сума складає: 36829,93 грн. (графа 45 МД); вартості товару №2 зазначеному в інвойсі, специфікації до контракту 35123,40 дол. США * 41,2647 грн. курс НБУ на дату подання декларації) = 1449356,5640 грн., витрат на транспортування (перевезення поза межах державного кордону України) 340614,1316 грн., та загальна сума складає: 1789970,70 грн. (графа 45 МД).

До електронної митної декларації форми МД-2 було додано документи: 1) пакувальний лист б/н від 21.06.2024; 2) рахунок-фактура комерційний інвойс № HK2404002LTH від 21.06.2024; 3) коносамент № SXE24060693 від 05.07.24; 4) міжнародна товаротранспортна накладна № 5086 від 24.09.24; 5) сертифікат походження № С60109 від 04.09.24; 6) акт проведення огляду (переогляду) товарів б/н від 24.09.2024; 7) банківський платіжний документ № 334 від 09.09.2024; 8) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № LS-4584986 від 02.09.2024; 9) довідка про транспортні витрати №439806 від 15.09.24; 10) додаткова угода №1, від 07.12.2023; 11) специфікація № 1 від 05.12.23; 12) специфікація № 2 від 05.04.24; 13) зовнішньоекономічний контракт № HLF231205LTH від 05.12.23; 14) договір доручення № 07092023 від 07.09.2023 р. з брокером ФОП ОСОБА_1 ; 15) договір про транспортно експедиційне обслуговування № 11/10/23 від 11.10.23; 16) Звіт про зважування від 25.09.2024 р. б/н; 17) фото товару; 18) Копія митної декларації країни відправлення № 00655553 від 29.06.24.

Відповідачем 26.09.2024 направлено позивачу до електронного кабінету повідомлення за № 641940, в якому зазначено, що у поданих до митного оформлення документах містяться наступні розбіжності, а саме: відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно специфікацій від 05.12.2023 №1 та від 05.04.2024 №2 до зовнішньоекономічного договору (контракту) 05.12.2023 № HLF231205LTH вартість тари та упаковки включену в ціну товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. В копії митної декларації країни відправлення від 29.06.2024 № 00655553 зазначено умови поставки FOB, проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів витрат на транспортування товарів від продавця до покупця. Поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 27.08.2024 № №437796 не містить інформації щодо умов поставки товару. Митним органом відповідно до п.5 ст. 54, частини 3 статті 53 МКУ декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення від 06.06.2024 №24502411 згідно ст.254 МКУ. У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларанту або уповноваженій ним особі було запропоновано за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

27.09.2024 представником позивача декларантом на запит було надано відповідачу: 1) лист декларанта 27.09.2024; 2) акт звірки взаємних розрахунків від 25.09.2024; 3) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № LS-4584986 від 02.09.2024; 4) копія митної декларації країни відправлення № 00655553 від 29.06.24; 5) коносамент № SXE24060693 від 05.07.24; 6) прайс лист від 21.06.2024; 7) висновок про вартісні характеристики товару 3-3/903 від 18.09.2024; 8) довідка про транспортні витрати №439806 від 15.09.24; 9) договір про транспортно експедиційне обслуговування № 11/10/23 від 11.10.23; 10) переклад експортної ВМД КНР; 11) переклад комерційного рахунку; 12) переклад сертифікату походження; 13) переклад пакувального листа.

Відповідач склав картку відмови № UA500500/2024/001004 від 27.09.2024 в прийнятті митної декларації 24UA78U6 від 26.09.2024, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів на підставі рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000500/2 від 27.09.2024 р.

Коригування відповідачем застосовано до Товару № 2, відповідно до митної декларації. Обґрунтовуючи рішення відповідач зазначив наступне: Згідно вимог частини 6 пункту 2 статті 54 Митного кодексу України, затвердженого Законом України від 13.03.12 № 4495-VI відмовлено у митному оформленні. Відповідно до статті 55 Митного кодексу України прийнято рішення про коригування митної вартості від 27.09.2024 № UA500500/2024/000500/2. Рішення про відмову у митному оформленні може бути оскаржено у порядку передбаченому главою 4 Митного кодексу України, затвердженого Законом України від 13.03.12 № 4495-VI або у суді. Водночас, відповідач надав роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: «Подання митної декларації з урахуванням рішення про коригування митної вартості від 27.09.2024 №UA500500/2024/000500/2. Декларант має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів та зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів та зборів; у разі незгоди декларанта з рішенням органу доходів та зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному органом доходів та зборів відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ. Після надання додаткових документів рішення про коригування митної вартості у такому випадку переглядається».

В рішенні про коригування митної вартості товарів від 27.09.2024 №UA500500/2024/000500/2 відповідач виклав інформацію: «… 27.09.2024 митним брокером ФОП ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ) надіслано: прайс-лист від 21.06.2024 б/н, коносамент від 05.07.2024 № SXE24060693, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 02.09.2024 № LS-4584986 (далі-Рахунок фактура), довідку про транспортні витрати від 15.09.2024 №439806, Акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2024-25.09.2024, копію митної декларації країни відправлення від 29.06.2024 №00655553, висновок про вартісні характеристики товару від 18.09.2024 № 3-3/903, договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 11.10.2023 № 11/10/23, переклади: пакувального листа від 21.06.2024 б/н, інвойсу від 21.06.2024 № HK2404002LTH, сертифікату про походження від 04.09.2024 № С60109, митної декларації країни відправлення від 29.06.2024 №00655553 та лист від 27.09.2024, яким повідомлено митний орган про надання усіх додаткових документах та у якому зазначено про відсутність інших додаткових документів та міститься прохання про продовження митного оформлення.

За результатом опрацювання додатково наданих документів встановлено, що в наданій копії митної декларації країни відправлення від 29.06.2024 №00655553 наявні відомості про коносамент №177TSFSFQ8153VZFB та контракт № HF200730LTH, які на розгляд не надано. Поставка товару здійснювалася на підставі договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 11.10.2023 №11/10/23, згідно з п. 4.1.3.1 якого передбачено, що клієнт оплачує при перевезенні вантажу морським сполученням в режимі імпорт-платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентські, портові збори і т.п.), протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення/видання експедитором рахунку, але до вивозу вантажу з порту. Разом з тим, банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури від 02.09.2024 № LS-4584986 на розгляд не надано, хоча з урахуванням умов пункту 4.1.3.1 Договору станом на дату митного оформлення товару оплата за таким рахунком-фактурою повинна була здійснена. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано». Крім того, відповідач зазначив: «З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості є більшим та становить: по товару 2 4,28 дол.США/за кг нетто (МД від 01.07.2024 № UA205170/2024/18635) ніж заявлено декларантом 1,8596 дол.США/ за кг нетто».

Позивач вважає, що зазначене рішення про коригування є протиправним та підлягає скасуванню, тому звернувся до суду з даним позовом.

Положеннями частини другої статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів Україні, укладених у встановленому законом порядку.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ч. 1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару,

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Саме в рамках приписів частини другої статті 53 Митного кодексу України отримує свою безпосередню формалізацію перелік основних документів для підтвердження належності: а) визначення митної вартості товарів; б) обрання методу визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч. 6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні, у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Водночас, частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Саме в рамках частини третьої статті 53 МК України отримує свою безпосередню формалізацію система додаткових документів, які можуть запитуватися контролюючим органом (факультативний перелік додаткових документів - у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, визначається частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України). При цьому, витребування додаткових документів має субсидіарний характер. Всі документи, як основні, так і додаткові, повинні оцінюватися системно. Контролюючий орган не може формулювати власну позицію на одному конкретному документі, при цьому безпідставно не враховуючи інші.

Отже, митним органом можуть бути витребувані додаткові документи: 1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки; 2) якщо такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 3) якщо такі документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказані обставини є виключними підставами для витребування додаткових документів. Водночас тлумачення таких підстав контролюючим органом без належного обґрунтування є протиправним.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Із системного аналізу приписів Розділу ІІІ ("Митна вартість товарів та методи її визначення") МК України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Згідно з положеннями пункту третього частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Приписами ч.5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої та третьої статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це у свою чергу обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 Митного кодексу України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до положень частини першої статті 58 МК України, основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. При цьому важливо відмітити, що основний метод, не застосовується у наступних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За змістом вказаного рішення підставою його прийняття стало ненадання позивачем документів на вимогу митного органу згідно переліку, визначеного частинами 3 та 4 статті 53 Митного кодексу України на підтвердження заявленої митної вартості. Позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту, від декларанта витребовувалися додаткові документи, та оскільки декларант не подавав достатнього обсягу додаткових документів, які б спростували сумніви митниці у достовірності наданої інформації, тому митну вартість товару визначено відповідачем за другорядним методом.

Щодо того, що відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості зазначено, що: у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, зокрема: 1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно специфікацій від 05.12.2023 №1 та від 05.04.2024 №2 до зовнішньоекономічного договору (контракту) 05.12.2023 № HLF231205LTH вартість тари та упаковки включену в ціну товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Згідно наданих документів, а саме інвойсу HK2404002LTH від 21.06.2024, Специфікація №1 від 05.12.2023, Специфікація №2 від 05.04.2024 зазначено, що вартість пакування включена до вартості товару, тобто відповідачу зазначено, що така складова митної вартості як вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням вже включена до вартості товару, вартість товару чітко вказана у інвойсі, та митний орган може встановити митну вартість.

Також в експортній декларації поданій «Qingdao Hailifend Rigging Co., Ltd» № 00655553 від 29.06.24 р. вказано, що поставка товару відбувається на умовах FOB. Поставка Товару здійснюється на умовах INCOTERMS 2000 на відповідність Специфікаціям до Контракту (п. 4.3 Контракту). Відповідно до Інкотермс Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року) від 01.01.2000, які є діючими зазначено: А.9. Перевірка - упаковка - маркування Продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки), Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Також, у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару (Постанова ВС №160/8775/18 від 18.02.2019 року).

Згідно зовнішньоекономічного договору ціна товару, що був предметом поставки, вже включає в себе вартість упаковки та маркування, а тому за правилами частини десятої статті 58 Митного кодексу України ці складові не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості (Постанова ВС № 815/6794/17 від 22.01.2019 року).

Щодо того, що в копії митної декларації країни відправлення від 29.06.2024 № 00655553 зазначено умови поставки FOB, проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Відповідно до правил заповнення графи 20 МД згідно глави 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, у графі 20 «Умови поставки» у першому підрозділі графи наводиться скорочене літерне найменування умов поставки, у другому підрозділі графи зазначається літерний код відповідно до класифікації країн світу країни, на території якої міститься географічний пункт доставки товарів, через пропуск назва цього географічного пункту.

В листі декларанта від 27.09.2024 позивач пояснює, що у експортній декларації вказані умови поставки FOB, та порт відправки Хуандао район городского подчинения города субпровинциального значения Циндао провинции Шаньдун (КНР), що збігається з умовами поставки вказаними у ВМД FOB Qingdao.

За умовами FOB згідно із Інкотермс 2000 поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Водночас у наданій відповідачеві експортній декларації зазначений конкретний морський порт. Відтак, географічний пункт переходу відповідальності за втрату товару та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця є FOB Qingdao. Крім цього, конкретний географічний пункт переходу відповідальності зафіксований в таких наданих відповідачеві документах як коносамент № SXE24060693 від 05.07.24 р.

Щодо того, що поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 02.09.2024 № LS-4584986, не містить інформації щодо умов поставки товару.

Щодо умов поставки товару, то з огляду на законодавчо встановлену компетенцію відповідача при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 23.04.2019 у справі №810/1479/16 та від 26.02.2019 року у справі № 808/454/18. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

У постанові Касаційного адміністративного суду від 20.06.2023 року у справі №380/1221/2020 зазначено: «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Позивачем було надано разом з митною декларацією: 1) коносамент № SXE24060693 від 05.07.24 р.; 2) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № LS-4584986 від 02.09.2024 р.; 3) довідка про транспортні витрати №439806 від 15.09.24 р.; 4) договір про транспортно експедиційне обслуговування № 11/10/23 від 11.10.23 р.

Отже, інформація щодо умов транспортування товару в цих документа наявна повністю та достатньо для підтвердження митної вартості.

Недоліки, на які вказав відповідач у рішенні про коригування митної вартості, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів і не позбавляють товариство права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально. Відповідачем не доведена правомірність застосування другорядного методу при визначенні митної вартості відповідно. Витребування документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, та повинно бути конкретизованим вказівкою на документи в загальному переліку, які є дійсно необхідними.

Згідно з ч. 5 ст. 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Також суд вважає, що митницею не надано доказів, на підставі яких визначено митну вартість товару в оскарженому рішенні від 27.09.2024, не надано доказів в підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами ст.57 МК України, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що відповідачем не обґрунтовано застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Частиною третьої статті 53 МКУ передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: наявність розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; наявність ознак підробки документів; відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Відповідач не обґрунтував підстав для витребування додаткових документів, оскільки в наданих при митному оформленні документах не було розбіжностей. Тому вимога протягом 10 календарних днів надати додаткові документи на підтвердження вартості товару, має гуртуватись насамперед на виявлених розбіжностях у наданих до митного оформлення документів, що можуть вплинути на визначення митної вартості, або які ознаки підробки були виявлені, або які відомості відсутні у наданих документах.

Цей висновок підтверджується позицією Верховного Суду у Постанові від 17.04.2018 по справі № 815/329/17, де суд зазначив, що витребування митницею додаткових документів можливе тільки у разі наявності обґрунтованих сумнівів митниці щодо розбіжностей, наявності ознаки підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари у наданих до митного оформлення документах. При цьому митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Сам факт ненадання декларантом в установлений строк додаткових документів або ж відмови у їх наданні за відсутності оцінки достатності документів, первісно наданих декларантом, на підтвердження ціни угоди щодо товарів, що імпортуються, не є беззаперечною умовою для висновку про відсутність підстав для застосування першого методу визначення митної вартості. Відповідач не довів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у недостовірності наданої інформації. Відповідач не повідомив декларанта про те, які саме обставини та/або числові показники потребують додаткового підтвердження. Неподання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В спірному рішенні про коригування митної вартості сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч. 2 ст. 53 МК України. При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. В рішенні не обґрунтовано, в чому полягали об`єктивні сумніви у митній вартості, заявленій позивачем, неточності у визначеній митній вартості. Обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований в постанові Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі №809/278/17.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судом обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000500/2 від 27.09.2024 року діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, тому суд визнає його протиправним та скасовує.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. (з урахуванням коефіцієнту 0,8).

Зайво сплачений позивачем судовий збір має бути повернутий позивачу з Державного бюджету за його заявою.

Керуючись ст. ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ».

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000500/2 від 27.09.2024 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» () за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці () 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА