Справа № 160/29241/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 квітня 2025 року Справа №160/29241/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №160/29241/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю у справі №160/29241/24, в якій просить суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, та на виконання положень частини першої статті 382 КАС України зобов`язати керівника суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіної Наталії Євгенівни, постановленого за результатами розгляду адміністративної справи №160/29241/24, відкритої за позовною заявою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Вказана заява обґрунтована тим, що 08 січня 2025 року суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіною Наталією Євгенівною за результатами розгляду адміністративної справи №160/29241/24 було постановлене рішення, яким суд, зокрема, зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 21.10.2024 року в порядку, визначеному чинним законодавством України, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі. 13 березня 2025 року позивач звернувся до органів державної виконавчої служби з відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження. Постановою від 22.03.2025 державного виконавця відкрито провадження (ВП №77517253). Позивач наголошує, що станом на день подання заяви про встановлення судового контролю судове рішення у справі №160/29241/24 є невиконаним.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, виходить з наступного.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 у справі № 160/29241/24 адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання неточної та неповної публічної інформації за результатами розгляду запиту ОСОБА_1 на інформацію від 21.10.2024.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) повторно розглянути запит ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) від 21.10.2024 року в порядку, визначеному чинним законодавством України, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) понесені витрати з оплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення набрало законної сили 08.02.2025.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

Отже, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури виконання рішень суду.

Відповідно до ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

Відтак, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 382 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, враховуючи те, що в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, оцінивши докази долучені до заяви про встановлення судового контролю, з урахуванням наданих позивачем пояснень, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 2-9, 167, 243, 248, 256, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №160/29241/24 - задовольнити частково.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 у справі № 160/29241/24 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 у справі № 160/29241/24 протягом 2 (двох) місяців з дня постановлення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Калугіна