Справа № 160/16854/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
28.06.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із позовними вимогами до Військової частини НОМЕР_1 щодо визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 28.01.2024 року по 31.01.2024 року в розрахунку до 30 000 грн. на місяць та щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 28.01.2024 року по 31.01.2024 року в розрахунку до 30 000 грн. на місяць, із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.
На виконання вимог вказаної ухвали суду 03.07.2024 року позивачем 30.07.2024 року подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.
Також ухвалою суду від 13.08.2024 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 :
- належним чином завірені копії бойових наказів (бойових розпоряджень) стосовно ОСОБА_1 , що стосуються періоду його військової служби з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, в тому числі копії бойового розпорядження командира 26 обр №10т від 27.01.2024 року;
- належним чином завірені копії витягів із записів журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового журналу) із записами про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії або виконанні бойових (спеціальних) завдань за період з 28 січня 2024 року по 14 березня 2024 року;
- відомості відносно того, чи надходили на адресу Військової частини НОМЕР_1 рапорти (донесення) начальника командира підрозділу, в якому проходить службу ОСОБА_1 , про виконання ним бойових (спеціальних) завдань в період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі, і якщо надходили, то копії відповідних рапортів;
- належним чином завірені копії довідок про виконанням ОСОБА_1 бойових (спеціальних) завдань або участь у бойових діях в період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, якщо такі видавалися; у задоволенні іншої частини клопотання позивача про витребування доказів відмовлено.
Також разом із додатковими письмовими поясненнями відповідачем було надано копію Витягу із бойового наказу командира 1936 Військової частини НОМЕР_1 №2дск КП м. Кривий Ріг 22.30 від 28.01.2024 року.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 29 березня 2022 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду водія другого відділення другого автомобільного взводу технічної роти, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини №32 від 30.03.2022 року, та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 по теперішній час.
Відповідно до Витягу із бойового наказу командира 1936 ошвб Військової частини НОМЕР_2 №2дск КП м. Кривий Ріг 22.30 від 28.01.2024 ОСОБА_1 з 28.01.2024 року був відряджений у складі зведеного підрозділу Херсон-11 1936 ошвб для виконання бойового завдання: «з метою проведення відновлюваних робіт у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , …. для забезпечення належної роботи Херсонської обласної військової адміністрації та на виконання Бойового розпорядження командира 26 обр від 28.01.2024 року №10т.
Згідно з Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №28 від 28 січня 2024 року солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув для виконання бойового завдання у складі зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 ХЕРСОН-11 з 28 січня 2024 року, підстава бойове розпорядження командира 26 обр №10т від 27.01.2024 року, посвідчення про відрядження № 289 від 28.01.2024р.
Відповідно до посвідчення про відрядження №286 від 28 січня 2024 року, виданого ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 , майором ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_1 відряджений до м. Херсон з 28 січня 2024 року для виконання БР командира 26 обр №10т від 27.01.2024 року, підстава відрядження: наказ від 28.01.2024 №28, вибув з Військової частини НОМЕР_1 28.01.2024 та прибув до Херсонської обласної державної адміністрації.
У відрядженні позивач перебував до 15 березня 2024 року.
Наказом командира військової частини №75 від 15.03.2024 року встановлено, що позивач та інші відряджені військовослужбовці, які входять до особового складу зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 ХЕРСОН-11, прибули та приступили до виконання службових обов`язків після виконання бойового завдання.
Вважаючи, що відповідач безпідставно не нарахував та не виплатив позивачеві належну додаткову грошову винагороду за спірний період, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.9 Закону України №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.
В подальшому Указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану, який триває і станом на теперішній час.
Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року ухвалена постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168, у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з абзацами 1-4 пункту 1-1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
Відповідно до п.1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Абзацами 1, 16-25 пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту);
від 15 000 до 30 000 гривень - військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) (у розрахунку на місяць пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу).
Відповідно до п.3 розділу XXXIV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Пунктом 4 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Згідно з п.6 розділу XXXIV Порядку №260 про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.
Пунктами 9, 10 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Як встановлено судом, позивач був відряджений до Херсонської обласної військової адміністрації, повноваження якої поширюються на Херсонську область.
Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій від 01.02.2024 року №42, від 01.03.2024 року №82, від 01.04.2024 року №121 частина території Херсонської області, на якій здійснюються повноваження Херсонською обласною військовою адміністрацією, у період відрядження позивача (січень-березень 2024 року) визначена як район ведення воєнних (бойових) дій.
Підтвердженням виконання бойового (спеціального) завдання позивачем у спірний період під час перебування у відрядженні до Херсонської обласної військової адміністрації є Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №28 від 28 січня 2024 року, Витягу із бойового наказу командира 1936 ошвб Військової частини НОМЕР_2 №2дск КП м. Кривий Ріг 22.30 від 28.01.2024 та посвідчення про відрядження №286 від 28 січня 2024 року, видане ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 , згідно з якими солдат ОСОБА_1 є таким, що вибув для виконання бойового завдання у складі зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 ХЕРСОН-11 1936 ошвб для виконання бойового завдання: «з метою проведення відновлюваних робіт у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , …. для забезпечення належної роботи Херсонської обласної військової адміністрації» з 28 січня 2024 року, на виконання Бойового розпорядження командира 26 обр від 28.01.2024 року №10т.
Аргументи відповідача щодо відсутності рапортів, довідок та витягів із журналів бойових дій не спростовують право позивача на виплату вказаної додаткової винагороди, оскільки бойовий наказ щодо позивача було видано, в матеріалах справи наявні підтверджуючі документи того, що позивач відбув у відрядження та прибув назад після виконання бойового (спеціального) завдання у березні 2024 року, а порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21 березня 2024 року у справі №560/3159/23, який вказав що порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, судовий збір останнім сплачено не було, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова