Справа № 640/115/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/115/23 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод», в якому просить стягнути з ТОВ «Київський склотарний завод» заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з вересня 2022 по листопад 2022 року в сумі 135 774,14 грн за реквізитами: р/р UA 6208000, МФО 322669, одержував - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, назва банку одержувача - Головне управління по м. Києву та області AT «Ощадбанк», .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач зобов`язаний був сплатити суму по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 в розмірі 135 774,14 грн за період з вересня по листопад 2022 року.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому останній зазначив, що сума, яку позивач просить стягнути з відповідача, не відповідає фактичним обставинам та не підтверджена належними доказами, оскільки позивачем проводились коригування у списках, а тому, відповідно, позивач повинен довести правомірність включення ним усіх сум до розрахунків.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволення позовних вимог повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт наголошує, що в разі незгоди з розрахунками пенсійного фонду, підприємство не зобов`язане відшкодовувати Пенсійному фонду витрати автоматично. Також, апелянт вказує на те, що в судовому порядку апелянт оскаржує та не відшкодовує пільгові пенсії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , так як незгоден з розрахунками позивача.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем складені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якими відповідачу визначено суму витрат по пільговим пенсіям, яка підлягає до сплати за списком №2 за період з вересня по листопад 2022 року у розмірі 135 774,14 грн.

Вказані розрахунки, направлені на адресу відповідача рекомендованою поштовою кореспонденцією, отримані ним.

Згідно з карткою особового рахунку відповідача, останній має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний період у сумі 135 774,14 грн.

Відповідачем вимоги позивача не виконано, оплату заборгованості на вищезазначену суму не здійснено, що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, в частині пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону №1788-ХІІ, покладений на підприємства (відповідача).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- пункт «а» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

- пункт «б»-«з», зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених згідно з пунктами «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме грошова сума, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам за списками №1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, якою затверджена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція).

Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (п.6.4 Інструкції).

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, відповідач зобов`язаний щомісячно до 25-го числа здійснювати покриття фактичних витрат на виплату пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, в частині пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону №1788-ХІІ, покладений на підприємства (відповідача).

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Така правова позиція викладена, зокрема, в пункті 30 постанови Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №640/23683/19.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення пункту 6.7 Інструкції відповідачем не перераховано в належні строки кошти за період з вересня по листопад 2022 року, що призвело до утворення заборгованості в сумі 135 774,14 грн.

До матеріалів справи позивачем додано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та докази їх надіслання відповідачу.

Також, позивачем в підтвердження зазначеного надано суду також картку особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Доказів, які спростовували б доводи позивача, відповідачем не надано.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги доводи відповідача щодо обов`язку доведення позивачем правильності включення ним всіх сум до розрахунків з огляду на наявність в матеріалах справи доказів вручення відповідачу розрахунків за спірний період, які є чинними, не оскаржені відповідачем, а тому є обов`язковими до сплати.

Верховний Суд неодноразово висловлювався, що обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій призначених у порядку статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покладений на підприємства, тобто відповідача (такий висновок міститься, зокрема, у постановах від 20 грудня 2018 року у справах №804/7025/17, № 804/2506/17).

У постанові Верховного Суду від 23 червня 2022 року у справі № 804/2793/18 наголошено, що оцінка наявності пільгових умов праці, атестації робочих місць, відповідного стажу, тощо надається органами Пенсійного фонду при призначенні пенсії особам, а тому не підлягає оцінці при розгляді подібних справ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №826/8883/17.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на органи Пенсійного фонду. У свою чергу, відповідач - підприємство зобов`язане здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах, визначених позивачем.

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. При цьому матеріали справи не свідчать про те, що відповідач має пільги щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Пенсії, призначені його колишнім працівникам, фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та підлягають відшкодуванню підприємством.

З урахуванням наведених норм колегія суддів вважає, що ТОВ «КСТЗ» має законодавчо визначений обов`язок відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

При цьому, оскільки розрахунки та протоколи про призначення колишнім працівникам ТОВ «КСТЗ» наразі у судовому порядку не скасовані, то колегія суддів вважає безпідставним твердження відповідача про відсутність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Висновок щодо застосування наведених правових норм викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 серпня 2020 року у справі №821/348/17, від 28 травня 2020 року у справі №826/7913/17, від 13 травня 2020 року у справі №812/957/17.

Доводи відповідача про необґрунтованість призначення пільгових пенсій колишнім працівникам ТОВ «КСТЗ» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки питання правомірності призначення пенсій указаним особам на пільгових умовах відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону та згідно п. «а» і п. п. «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не є предметом даного спору та не може вирішуватися судом у рамках цього позовного провадження.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у вже згаданій постанові від 10 серпня 2020 року у справі №821/348/17.

В свою чергу, Управління відшкодовує пільгові пенсії наступним колишнім працівникам ТОВ «Київський склотарний завод»:

- ОСОБА_1 (пільгова пенсія призначена на підставі Довідки ПАТ «Київський склотарний завод» № 01-684 від 06.06.2013, стаж пільгової роботи за списком № 1 - 4,8 років. Відсоток оплати підприємством - 52,59%. Довідка відповідає вимогам чинного законодавства. Стаж пільгової роботи у розрахунках вказаний не вірно - замість 4,8 роки зазначено « 9». Позивачем в розрахунках із січня 2020 року відкориговано стаж роботи працівника на даному підприємстві. Сума до сплати розрахована вірно та не змінена);

- ОСОБА_2 (пільгова пенсія призначена на підставі Довідки ЗАТ «Київський склотарний завод» № 93 від 12.05.2009, стаж пільгової роботи за списком № 2 - 12,6 років. Відсоток оплати підприємством - 100%. Довідка відповідає вимогам чинного законодавства);

- ОСОБА_11 (пільгова пенсія призначена на підставі Постанови Оболонського районного суду м. Києва по справі № 756/83/78/15-А від 24.07.2015 яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 травня 2016 року)

- ОСОБА_6 (пільгова пенсія призначена на підставі Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2018 по справі № 826/8444/18);

- ОСОБА_7 (пільгова пенсія призначена на підставі Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2019 та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020 у справі №826/8231/18);

- ОСОБА_8 (пільгова пенсія призначена на підставі Довідки ПАТ «Київський склотарний завод» № 109 від 05.06.2009, стаж пільгової роботи за списком № 2 - 12,6 років. Відсоток оплати підприємством - 100%. Довідка відповідає вимогам чинного законодавства);

- ОСОБА_12 (пільгова пенсія призначена на підставі Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі №640/22198/18).

Щодо пенсіонера ОСОБА_13 (суму до відшкодування було знято з 01.12.2017 - 30.06.2019, після перегляду документів наданих відділом призначення та перерахунку пенсій, в грудні 2019 року та було зроблено перерахунок суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з грудня 2017 року і виключено з розрахунку в зв`язку з тим, що пенсіонер ОСОБА_13 на підприємстві ТОВ «Київський склотарний завод» не працював). Відкоригований розрахунок відповідачу надсилався.

Щодо пенсіонерки ОСОБА_14 25.01.2022 Управлінням було зроблений запит №2600-0604-9/9986 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (Вишгородський ОУПФУ) стосовно падання роз`яснення, чому пенсія призначена 03.08.2011, а розрахунок на відшкодування фактичних витрат Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було вперше отримано в серпні 2019 року по пенсіонерці ОСОБА_14 .

Відповідно до відповіді ГУ ПФУ в Київській області від 04.02.2021 №1000-0307- 9/12669, пенсіонерка ОСОБА_15 , є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (посвідчення IV категорії), відповідно до ст. 55 Закону України «По статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розрахунки, які були направлені в серпні 2019 року, просять не брати до уваги, в зв`язку з тим, що вони були сформовані помилково (з технічних причин), нараховані суми по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії по гр. ОСОБА_14 були зняті в розрахунку за лютий 2021 року в сумі 97 597,13 грн, за період з 01.10.2019 по 01.02.2021.

А отже, в лютому 2021 року на адресу ТОВ «Київський склотарний завод» був направлений відкоригований розрахунок на відшкодування пільгових пенсій з урахуванням технічної помилки, та відмінусовано помилкову суму нарахування по пенсіонерці ОСОБА_14 в розмірі 97 597,13 грн.

В подальшому підприємство отримувало правильні розрахунки з виправленням вищезазначеної описки, що не звільняє ТОВ «Київський склотарний завод» від обов`язку відшкодовувати фактичні виграти на виплату та доставку пільгових пенсій.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем не надано суду доказів, які спростовували б вимоги позивача та підтверджували відшкодування відповідачем заборгованості з фактичних витрат по виплаті та доставці пільгових пенсій в добровільному порядку в розмірі 135 774,14 грн, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський склотарний завод» - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 28.04.2025.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна