Справа № 320/2311/21
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 квітня 2025 року м. Київ № 320/2311/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроресурс»

до Головного управління ДПС у Київській області

Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області

про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроресурс» (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач - 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (далі - відповідач - 2) в якому просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства пеню за порушення строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - ПДВ) за період з 20.06.2020 по 30.06.2021 (включно) у розмірі 1 638 688,24 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2021, залишеним без змін постановою Шостого адміністративного суду від 27.07.2022, позов Товариства задоволено в повному обсязі, стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроресурс» пеню за порушення строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 20.06.2020 по 30.06.2021 (включно) у розмірі 1 638 688,24 грн.

Постановою Верховного Суду від 17.09.2024 у справі № 640/10554/20 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС Українизадоволено частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 та постанову Шостого адміністративного суду від 27.07.2022 у справі № 320/2311/21 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справу в цій частині направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Варто зазначити, що скасовуючи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва 13.01.2021 Верховний Суд зазначив, що судами попередніх інстанцій строк звернення до адміністративного суду не перевірено.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Пановій Г.В.

Відповідно до вимог частини другої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. Цією ж статтею встановлено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Таким чином, за наведених підстав справа підлягає прийняттю до провадження.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого ПДВ з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України. Проте судами не було враховано того, що позивач звернувся до суду з цим позовом поза межами строку давності.

Так, зокрема у постанові від 14.03.2019 у справі №822/553/17 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював такий правовий висновок, що позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

У постанові від 15.02.2021 у справі № 280/4452/18 Верховний Суд підтримав позицію про те, що і вимоги щодо стягнення заборгованості з бюджету, і вимоги щодо стягнення пені, нарахованої на весь час невиконання суб`єктом владних повноважень встановленого законом обов`язку можуть бути пред`явлені у межах 1095-денного строку, після спливу якого правовідносини стають стабільними.

У подальшому, в постановах від 19.01.2023 у справі № 140/1770/19, від 16.02.2023 у справі №803/1149/18, від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду, які викладені у постановах від 14.03.2019 у справі №822/553/17, від 15.02.2021 у справі № 280/4452/18 та сформулювала наступні правові висновки.

Положення пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України не регулюють питань строків звернення до адміністративного суду, а встановлюють лише строк для подання платником податків заяви до контролюючого органу про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом. Стаття 102 Податкового кодексу України, у тому числі й пункт 102.5 цієї статті, не є тим «іншим законом», яким установлені спеціальні строки звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій передбачено загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Таким чином, платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень з погашення заборгованості з відшкодування ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Велика Палата Верховного Суду хоча і змінила правозастосування в частині строку звернення до адміністративного суду (шість місяців, а не 1095 днів) проте фактично констатувала (підтвердила) обов`язок суду першочергово перевіряти строк звернення до суду з відповідними позовними вимогами, зокрема щодо стягнення пені.

Частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням висновків Верховного суду у постанові від 17.09.2024 у справі № 320/2311/21 та доводами контролюючого органу, що судами не було враховано того, що позовні вимоги про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого ПДВ з бюджету може бути заявлена в межах строку, встановленого пункт 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, тобто протягом 1095 днів. Отже право на отримання бюджетного відшкодування сум ПДВ у позивача виникло з набранням законної сили рішень суду, якими були скасовані податкові повідомлення - рішення про зменшення сум бюджетного відшкодування, а саме з 06.11.2008, 16.12.2010, 20.09.2010 та 13.10.2013. Таким чином, перебіг строків давності заявлення вимог щодо бюджетного відшкодування ПДВ, а відповідно і пені, закінчились ще у 2011-2013 роках.

Відтак, позивачу необхідно подати до суду пояснення щодо строку звернення до суду, з урахуванням викладених в цій ухвалі доводів.

Отже, зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

- доказів, що підтверджують дотримання позивачем строку звернення до суду або заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Прийняти до провадження адміністративну справу № 320/2311/21.

2. Позовну заяву ТОВ «Євроресурс» до Головного управління ДПС у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення пені, - залишити без руху.

3. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали. Матеріали відносно усунення недоліків позовної заяви у цій справі необхідно подати безпосередньо до канцелярії Київського окружного адміністративного суду чи засобами підсистеми Електроний суд.

4. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Панова Г. В.