Справа № 753/19168/24
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/165/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Дарницький районний суд м.Києва в особі головуючого-судді Заставенко М.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову пронакладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3129095 від 25.09.2024, винесену інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом Цуркан А.В., а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Цуркан А.В. відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення від 25.09.2024 року серії ЕНА № 3129095 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., в якій зазначено, що нібито він «не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушила п.8.4.б ПДР» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначену постанову позивач вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Так, позивач зазначає про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як ніякого знаку перед місцем зупинки немає. Жодних доказів про вчинення адміністративного правопорушення у інспектора немає і бути не може, тому не зрозуміло на підставі чого інспектор прийшов до висновку про вчинення позивачем порушення. Справа була розглянута без участі та присутності позивача, інспектором були порушені його права, не надано можливості ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, скористатися правовою допомогою. З наведених підстав позивач вважає, що її безпідставно та необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою судді від 07.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано строк протягом 20 днів для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

25.03.2025 до суду надійшов відзив представника відповідача Морозова П.В. на позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що інспектор поліції діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотримання всіх вимог, встановлених чинним законодавством, в зв`язку із чим представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, оглянувши відеозапис із боді-камери інспектора патрульної поліції, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою інспектора 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Цуркан А.В. ЕНА № 3129095 від 25.09.2024 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення у розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 25.09.2024 о 12-07 год. на трасі М05 Київ-Одеса 452 км ОСОБА_1 , керуючи тз, порушив вимоги дорожнього знаку 2.2, здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п.8.4.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік і класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються розділом 33 Правил дорожнього руху, а їх умовний зовнішній вигляд - додатком № 1 до цих Правил.

Згідно п.п 8.4 б) ПДР України заборонні Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Відповідно до знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Позивач у позові не заперечує наявність дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» перед місцем його зупинки інспектором.

Однак вказане твердження повністю спростовується наданими до суду фото на якому зображено розташування дорожнього знаку 2.2 та місці події, а також відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано напрямок руху автомобіля ОСОБА_1 та проїзд ним вказаного знаку без зупинки, в той час коли автомобіль, що рухався поруч у сусідній смузі руху, здійснив таку зупинку.

Крім того, з відеозапису з боді-камери інспектора поліції вбачається, що після зупинки позивача та повідомлення йому причини такої зупинки, він повідомив, що можливо не помітив дорожній знак «Проїзд без зупинки заборонений». Справа про адміністративне правопорушення розглядалася у його присутності, він жодних заперечень не висловлював, натомість повідомив, що поспішає, а тому просить швидше розглянути справу.

Подальші заперечення позивача, викладені ним у позові щодо порушення ним ПДР суд оцінює критично, оскільки вважає, що вони надані з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином твердження позивача спростовані наданими відеозаписами з боді-камери поліцейського, а також Тимчасовою схемою організації дорожнього руху для контрольно-пропускного пункту на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-05 Київ-Одеса, км 452+500, погодженого Управлінням патрульної поліції в Одеській області, з яких вбачається встановлення 2-х дорожніх знаків 2.2 як на правому боці дороги на узбіччі, так і ліворуч (дублюючий) на розділювальній смузі. При цьому якщо з правого боку можлива була наявність перешкод щодо видимості дорожнього знаку, то щодо знаку, розташованого ліворуч, будь-які перешкоди у його видимості були відсутні.

Відтак, із наданих суду доказів з місця зупинки вбачається, що на зазначений у постанові ділянці дороги розміщений дорожній знак 2.2, позивач мав реальну можливість побачити цей знак і зобов`язаний був виконати його вимогу та здійснити зупинку транспортного засобу.

Отже, позивач порушив вимоги знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, винесена у відповідності з вимогами КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При розгляді даної справи судом встановлено наявний факт порушення позивачем правил дорожнього руху, про що зазначалось вище.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України, суд вважає, що оскаржувана постанова не підлягає скасуванню в зв`язку з доведенням вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.122 ч.1, 245, 251, 268, 280 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 28.04.2025.