Справа № 200/7784/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року справа №200/7784/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі №200/7784/24 (головуючий суддя І інстанції Абдукадирова К.Е.) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними діі ТУ ДСА України в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 26.07.2022 по 31.10.2024 включно без урахування регіонального коефіцієнту 1,1;

- зобов`язати ТУ ДСА України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 26.07.2022 по 31.10.2024 включно та допомогу на оздоровлення за 2023 та 2024 роки із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1 з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

В обґрунтування позову зазначила, що призначена на посаду судді Краматорського міського суду Донецької області.

Рішенням Голови Верховного суду від 20.07.2022 № 296/о/149-22 позивача відряджено для здійснення правосуддя до Богуславського районного суду Київської області з 25.07.2022.

Наказом голови Богуславського районного суду Київської області від 26.07.2022 № 10/ к ОСОБА_1 вважається такою, що приступила до виконання повноважень судді Богуславського районного суду Київської області.

Відповідно до листа ТУ ДСА в Донецькій області від 21.09.2022 № 04-1108/22, посадовий оклад, ОСОБА_1 як судді Краматорського міського суду Донецької області складався з наступного: посадовий оклад з врахуванням регіонального коефіцієнту 1,1: доплата за вислугу років.

Проте, посадовий оклад позивача, як відрядженого судді до Богуславського районного суду Київської області, з 26.07.2022 обраховується без урахування регіонального коефіцієнту 1,1, що призвело до зниження нарахованого та виплаченого розміру суддівської винагороди.

Такі дії відповідача є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 26.07.2022 по 31.10.2024 включно без урахування регіонального коефіцієнту 1,1.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 26.07.2022 по 31.10.2024 включно та допомогу на оздоровлення за 2023 та 2024 роки із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1 з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, здійснює правосуддя та отримує суддівську винагороду в суді, до якого його відряджено.

Статтею 135 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено застосування до посадового окладу судді регіональних коефіцієнтів, зокрема, 1.1 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб. При цьому Закон не містить норми щодо застосування регіонального коефіцієнту відрядженому судді, що здійснює правосуддя у суді, який розташований у населеному пункті з кількістю населення менше ста тисяч осіб.

Також суд першої інстанції не врахував, що позивач, щомісячно отримуючи суддівську винагороду, знала про нарахування їй суддівської винагороди без застосування регіонального коефіцієнта, проте звернулася до суду з цим позовом тільки в листопаді 2024 року, отже пропустила тримісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 233 КЗпП, щодо позовних вимог з 26.07.2022 по 06.08.2024.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

ОСОБА_1 Указом Президента України № 278/2020 від 16.07.2020 призначена на посаду судді Краматорського міського суду Донецької області.

Наказом голови Краматорського міського Донецької області від 21.07.2020 № 32-К ОСОБА_1 зарахована до штату суду.

Наказом в.о. голови Краматорського міського суду Донецької області від 28.07.2020 № 33-К ОСОБА_1 встановлена щомісячна доплата за вислугу років в розмірі 20 відсотків.

Рішенням Голови Верховного суду від 20.07.2022 № 296/о/149-22 ОСОБА_1 відряджено для здійснення правосуддя до Богуславського районного суду Київської області з 25.07.2022 року.

Наказом голови Богуславського районного суду Київської області від 26.07.2022 № 10/ к Про тимчасове переведення в порядку відрядження судді ОСОБА_1 позивач приступила до виконання повноважень судді Богуславського районного суду Київської області із 26 липня 2022 року до прийняття рішення про закінчення відрядження судді, з посадовим окладом згідно штатного розпису. Встановлено судді ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 20% посадового окладу судді, стаж роботи якої станом на 26 липня 2022 року складає 7 років 0 місяців 05 днів.

Листом ТУ ДСА в Донецькій області від 21.09.2022 № 04-1108/22, повідомлено про складові суддівської винагороди Краматорського міського суду ОСОБА_1 станом на 25.07.2022:

- посадовий оклад з врахуванням регіонального коефіцієнту 69 366,00 грн (оклад судді 63 030,00 грн, регіональний коефіцієнт - 1,1)

-доплата за вислугу років 20% - 13 873,20 грн.

Додатково повідомлено, що допомога на оздоровлення за 2022 рік у розмірі 69 366,00 грн була нарахована та виплачена в лютому 2022 р.

Листом ТУ ДСА в Донецькій області від 08.08.2024 № 04-25/1751/24 позивача повідомлено, що відповідно до частини 4 статті 55 Закону, суддя, який відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, здійснює правосуддя та отримує суддівську винагороду в суді, до якого його відряджено. У Рішенні № 9 від 07.02.2018, Рада суддів України роз`яснювала окремі аспекти організації роботи відряджених суддів. Так, розмір регіонального коефіцієнту, який застосовується до базового посадового окладу відрядженого судді, визначається виходячи із кількості населення у населеному пункті, де розташований суд, до якого відряджено суддю, а у випадку якщо суд, до якого відряджено суддю, розміщується в декількох населених пунктах - застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію суду, до якого відряджено суддю. Оскільки Богуславський районний суд Київської області не відповідає критеріям частини 4 статті 135 Закону щодо кількості населення, регіональний коефіцієнт до базового розміру посадового окладу судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 не застосовується.

11.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до голови Богуславського районного суду Київської області із заявою, в якій просила:

1. Внести зміни до першого абзацу резолютивної частини Наказу голови Богуславського районного суду Київської області від 26.07.2022 № 10/к шляхом викладення його в наступній редакції;

Вважати суддю ОСОБА_1 , відряджену із Краматорського міського суду Донецької області, такою, що приступила до виконання повноважень судді Богуславського районного суду Київської області із 26 липня 2022 року до прийняття рішення про закінчення відрядження судді, з посадовим окладом, який включає базовий оклад та регіональний коефіцієнт 1,1.

Копію наказу направити до Відділу фінансово-планової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності ТУ ДСА в Київській області для здійснення перерахунку встановленої щомісячної суддівської винагороди судді ОСОБА_1 , починаючи з 26.07.2022 із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1»

14.10.2024 наказом Голови Богуславського районного суду «Про внесення змін до наказу від 26.07.2022 № 10/к» були внесені відповідні зміни до першого абзацу резолютивної частини наказу голови Богуславського районного суду Київської області Про тимчасове переведення в порядку відрядження судді ОСОБА_1 від 26.07.2022 № 10/к шляхом викладення його в наступній редакції:

Вважати суддю ОСОБА_1 , відряджену із Краматорського міського суду Донецької області, такою, що приступила до виконання повноважень судді Богуславського районного суду Київської області із 26 липня 2022 року до прийняття рішення про закінчення відрядження судді, з посадовим окладом згідно штатного розпису та з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,1.

Розрахунковий лист ОСОБА_1 за жовтень 2024 свідчить, що при обчисленні суддівської винагороди ТУ ДСА України в Київській області регіональний коефіцієнт не був застосований.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що виплата ОСОБА_1 суддівської винагороди під час її відрядження без врахування регіонального коефіцієнту, внаслідок чого розмір суддівської винагороди позивача зменшився у порівнянні із отримуваним в Краматорському міському суді Донецької області, здійснена ТУ ДСА в Київській області з порушенням ст. 135 Закону № 1402 та Порядку відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації (як тимчасового переведення).

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно з частиною другою статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закону № 1402) суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

На підставі пункту 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402 базовий розмір посадового окладу судді становить -судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Як визначено пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону № 1402 до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти:

1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб.

У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

Частинами першою та четвертою статті 148 Закону №1402 визначено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Відповідно до частини п`ятої статті 55 Закону № 1402 порядок відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 № 54/0/15-17 затверджено Порядок відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації (як тимчасового переведення) (далі Порядок № 54).

Відповідно до пункту першого розділу VI Порядку № 54 суддям, які направляються у відрядження як тимчасове переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, виплачується суддівська винагорода та відшкодовуються витрати в порядку і розмірі, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 року № 98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів".

Згідно з пунктами другим та третім розділу VI Порядку № 54 розмір суддівської винагороди, що підлягає виплаті в суді, до якого суддю відряджено, визначається Законом України "Про судоустрій і статус суддів", але не може бути меншим за розмір суддівської винагороди, що виплачувалась (підлягала сплаті) судді в суді, з якого його було відряджено.

Зазначені виплати здійснюються судом, до якого відряджений суддя.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що відрядженому судді суддівська винагорода має бути розрахована відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Проте, розмір розрахованої суддівської винагороди не може бути меншим за розмір суддівської винагороди, яка виплачувалась (підлягала сплаті) судді в суді, з якого його було відряджено.

Як свідчать матеріали справи суддю Краматорського міського суду Донецької області ОСОБА_1 відряджено для здійснення правосуддя до Богуславського районного суду Київської області з 25.07.2022.

Позивач приступила до виконання повноважень судді Богуславського районного суду Київської області із 26 липня 2022 року до прийняття рішення про закінчення відрядження судді, з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Таким чином, нарахування судді ОСОБА_1 суддівської винагороди на період відрядження до Богуславського районного суду Київської області з 26.07.2022 без урахування регіонального коефіцієнту 1,1 суперечить п.п.2,3 розділу 6 Порядку № 54, оскільки розмір суддівської винагороди, що підлягає виплаті в суді, до якого суддю відряджено, визначається Законом України «Про судоустрій і статус суддів», але не може бути меншим за розмір суддівської винагороди, що виплачувалась (підлягала сплаті) судді в суді, з якого його було відряджено.

Враховуючи, що наказом Голови Богуславського районного суду «Про внесення змін до наказу від 26.07.2022 № 10/к» від 14.10.2024 були внесені відповідні зміни до першого абзацу резолютивної частини наказу голови Богуславського районного суду Київської області Про тимчасове переведення в порядку відрядження судді ОСОБА_1 від 26.07.2022 № 10/к та визначено, що необхідно вважати суддю ОСОБА_1 , відряджену із Краматорського міського суду Донецької області, такою, що приступила до виконання повноважень судді Богуславського районного суду Київської області із 26 липня 2022 року до прийняття рішення про закінчення відрядження судді, з посадовим окладом згідно штатного розпису та з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,1, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій ТУ ДСА в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди без урахування регіонального коефіцієнту 1,1 та зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду за період з 26.07.2022 по 31.10.2024 включно та допомогу на оздоровлення за 2023 та 2024 роки із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1.

Є безпідставними доводи відповідача, що Порядок № 54 суперечить положенням Закону № 1402, тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин саме Закон № 1402, як нормативний акт вищої сили, який не містить норми щодо застосування регіонального коефіцієнту відрядженому судді, що здійснює правосуддя у суді, який розташований у населеному пункті з кількістю населення менше ста тисяч осіб.

Суд зауважує, що дійсно розмір суддівської винагороди регулюється тільки Законом № 1402 та статтею 130 Конституції України, проте, саме статтею ст. 55 Закону № 1402 Вищій раді правосуддя делеговано повноваження щодо порядку відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації.

Отже, в частині порядку виплати суддівської винагороди відрядженим суддям до іншого суду того самого рівня і спеціалізації (як тимчасового переведення) підлягає застосуванню Порядок № 54.

Є неприйнятними доводи апелянта, що застосування регіонального коефіцієнту є доплатою до суддівської винагороди, оскільки відповідно до висновку Верховного Суду в постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 280/602/19, регіональний коефіцієнт застосовується до базового розміру посадового окладу та не є доплатою. Розмір регіонального коефіцієнту встановлюється у різних розмірах, проте обов`язковою умовою його виплати є здійснення суддею правосуддя.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в подібних правовідносинах в постановах від 21 квітня 2021 року у справах № 280/1688/19, № 280/3954/19, від 30 серпня 2021 року у справі № 280/1067/19.

Оскільки позивач у спірний період фактично здійснювала правосуддя, тому нарахування та виплата ОСОБА_1 суддівської винагороди повинно відбуватися із застосуванням до базового розміру посадового окладу регіонального коефіцієнту.

Щодо обрання способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів; функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління ДСА.

Згідно з частинами першою та другою статті 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Державна судова адміністрація України є головним розпорядниками бюджетних коштів.

Головний розпорядник бюджетних коштів: організовує та забезпечує на підставі Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та плану діяльності на середньостроковий період складання бюджетного запиту і подає його Міністерству фінансів України (місцевому фінансовому органу); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

На підставі пункту 1 Положення про Державну судову адміністрацію України, що затверджене рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року № 141/0/15-19, ДСА України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом.

Відповідно до статті 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, установленому Бюджетним кодексом України.

З огляду на викладене, правильне вирішення справи і застосування ефективного способу захисту порушеного права вимагає, щоб відповідачем за цим позовом також була ДСА України, яка є головним розпорядником бюджетних коштів і несе відповідальність за належне фінансування судів, зокрема й витрат на суддівську винагороду.

Проте суб`єктний склад учасників цієї справи залишився таким, яким його визначив позивач.

Суд першої інстанції не залучив ДСА України до участі у справі як другого відповідача з врахуванням принципу офіційного з`ясування обставин справи ( ч.3 ст.48 КАС України), а суд апеляційної інстанції не має процесуальних повноважень залучити ДСА України відповідачем у справі на стадії апеляційного розгляду.

Відтак, такий спосіб захисту порушеного права позивача в межах заявлених позовних вимог (зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1), без залучення до участі в цій справі як відповідача ДСА України є правильним, проте не ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Щодо строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

За приписами статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Як свідчать матеріали справи наказ голови Богуславського районного суду «Про внесення змін до наказу від 26.07.2022 № 10/к» видано 14.10.2024.

Проте, розрахунковий лист ОСОБА_1 за жовтень 2024 свідчить, що при обчисленні суддівської винагороди ТУ ДСА України в Київській області регіональний коефіцієнт 1,1 відповідно до наказу голови Богуславського районного суду «Про внесення змін до наказу від 26.07.2022 № 10/к» від 14.10.2024, не застосовало.

Позивач звернулася до суду 06.11.2024, тобто в межах тримісячного строку з часу, коли дізналася про порушення своїх прав, тому не пропустила строк звернення до суду з цим позовом.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 200/7784/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 200/7784/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 28 квітня 2025 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв