Справа № 420/1079/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1079/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси за №3897/17.01-06 від 19.11.2024 року про скасування дії довідки ОСОБА_1 , зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити в Єдиній інформаційній базі даних про ВПО запис відносно ОСОБА_1 з моменту взяття його на облік внутрішньо переміщеної особи 14.07.2014 року, зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзивів на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси із заявою про взяття на облік ВПО. Відповідно до довідки від 03.04.2024 року №5137- ОСОБА_1 було взято на облік як внутрішньо-переміщену особу. Однак, через майже 9 місяців рішенням Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси №3897/17.01-06 від 19.11.2024 року скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи гр. ОСОБА_1 №5137- від 03 квітня 2024 року, у зв`язку з тим, що 19 листопада 2024 року Управлінням соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси отримано лист від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.11.2024 року про те, що з 01.01.2014 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 по 07.03.2024 року, а з 07.03.2024 року АДРЕСА_2 по теперішній час, у зв`язку з чим управління встановило відсутність зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_3 під час проходження військової служби на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону, на дату їх виникнення. Такої підстави для скасування довідки як відсутність зареєстрованого місця проживання в законодавстві не має, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Адреса: АДРЕСА_1 , є територією в/ч НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_1 з 07.02.2011 року по 03.10.2013 року проходив військову службу на посаді начальника морської інженерної служби, а згідно витягу із наказу (по особовому складу) від 03 жовтня 2013 року №192, ОСОБА_1 з 3 жовтня 2013 року проходив службу на посаді енергетика ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ), яка розташована у АДРЕСА_3 в АДРЕСА_4 , а після виїзду з місця несення військової служби в АДРЕСА_4 на тимчасове проживання до Одеської області з 15 серпня 2014 року ОСОБА_1 став проходити службу у Військовій частині НОМЕР_3 у АДРЕСА_1 на посаді офіцера морської інженерної служби управління оперативного (бойового) забезпечення штабу. Проте, адреса місця проживання ОСОБА_1 на момент загострення ситуації в АР Крим у 2014 році, була в/ч НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 , що підтверджується військовим квитком з відомостями щодо проходження військової служби, витягом з наказу про проходження військової служби у АДРЕСА_3 , довідкою із записами про трудову діяльність та медичною картою ОСОБА_1 , що відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №352 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509» про оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, з урахуванням ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ОСОБА_1 відноситься до внутрішньо переміщених осіб, оскільки вин з 03.10.2013 року по 22 квітня 2014 року проживав в м. Севастополі (проходив службу на військової-морської бази (в/ч НОМЕР_2 ), яка розташована у м. Севастополь АР Крим), та з метою уникнення негативних наслідків окупації Російською Федерацією 20.02.2014 року був вимушений залишити територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополь та переїхати в м. Одесу. Враховуючи зазначені обставини, рішення Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси за №3897/17.01-06 від 19.11.2024 року є протиправним, позивач надав усі наявні в нього фактичні докази, що підтверджували факт його проживання на території АР Крим, а тому дії відповідача суперечать положенням Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постанови Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

З відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що відповідно до законодавства України надання статусу внутрішньо переміщеної особи регламентується Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією». Абз. 12 п. 2 Постанови №509 визначено, що на отримання довідки мають право військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу), які проходили військову службу та мали зареєстроване місце проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону, на дату їх виникнення. 03.04.2024 року до управління соціального захисту населення Одеської міської ради звернувся ОСОБА_1 із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. До заяви було додано документи, передбачені Постановою № 509, а саме: - паспорт громадянина України зразка 2016 року № НОМЕР_4 , виданий 28.10.2019 органом 5115; - цифрову копію паспорта громадянина України, сформовану через додаток Дія з відомостями про місце реєстрації проживання з 07.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 ; - реєстраційний номер облікової картки платника податків; - довідку від кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 13.03.2024 року №747/3/1192 з відомостями про проходження служби ОСОБА_1 у м. Севастополь у В/Ч НОМЕР_2 з 03.10.2013 року по 15.08.2014 року; - витяг з журналу про реєстрацію осіб-переселенців від Департаменту соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації від 21.07.2014 року №П-2989-16 про те, що він зареєстрований у реєстраційному журналі за №245/2 від 14.07.2014 року як особа, що у зв`язку із загостренням ситуації виїхала з АР Крим на тимчасове проживання до Одеської області. В Управління ОСОБА_1 надав усні пояснення, в яких зазначив, що був зареєстрований у В/Ч НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 , при виїзді з АР Крим паспорт у нього вилучили, та до отримання паспорта зразка 2016 року він мешкав без паспорта. На підставі вищезазначеного та наданих документів ОСОБА_1 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу та видано довідку №5137-. Проте, 19.11.2024 року Управлінням було отримано листа від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.11.2024 року №5607ДПСП01-32, в якому зазначено, що ОСОБА_1 з 01.01.2014 року був зареєстрований за наступними адресами: - АДРЕСА_1 (по 07.03.2024 року); - АДРЕСА_2 (з 07.03.2024 року по теперішній час). Отже, ОСОБА_1 надав Управлінню неправдиві відомості про те, що був зареєстрований у В/Ч НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 . Враховуючи вищезазначене, у позивача було відсутнє зареєстроване місце проживання у м. Севастополі під час проходження ним військової служи. Відповідно до п. 5 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є подання завідомо недостовірних даних. Враховуючи вищевикладене, Управлінням було прийнято рішення про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи гр. ОСОБА_1 від 03.04.2024 року №5137- у зв`язку з тим, що відсутнє зареєстроване місце проживання під час проходження військової служби на території, де виникли обставини, зазначені в ст. 1 Закону, на дату їх виникнення. Таким чином, Департамент вважає вищезазначене рішенням вмотивованим та таким, що прийняте відповідно до вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає. Крім того, законодавством не передбачено можливості видати довідку заднім числом. Запис в журналі про реєстрацію осіб-переселенців не є постановкою особи на облік як внутрішньо переміщеної особи. Тобто, ОСОБА_1 помилково вважає, що він був взятий на облік 14.07.2014 року. Адже відповідно до Постанови №509 саме довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Крім того, відповідно до п. 5 Порядку №332 допомога призначається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Як зазначає у своїй позовній заяві ОСОБА_1 , він перемістився з м. Севастополя у 2014 році, після чого проходив службу у В/Ч НОМЕР_3 у АДРЕСА_1 та повторних переміщень не здійснював. Враховуючи вищезазначене, права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам позивач не має, оскільки з 2014 року проживає у м. Одесі. Крім того, за інформацією управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту ОСОБА_1 із заявою про призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам не звертався.

Відзив на позовну заяву від Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси до суду не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно витягу із наказу (по особовому складу) ІНФОРМАЦІЯ_2 №192 від 03 жовтня 2013 року капітан-лейтенант ОСОБА_1 начальник морської інженерної служби Західної військово-морської бази призначений 03.10.2013 року енергетиком Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_2 ).

У зв`язку із загостренням ситуації ОСОБА_1 виїхав з АР Крим на тимчасове проживання до Одеської області, що підтверджується витягом із журналу про реєстрацію осіб-переселенців від 21.07.2014 року №П-2989-16.

3 квітня 2024 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеною особою.

За результатом розгляду наданих позивачем документів, Управлінням соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси видано ОСОБА_1 довідку від 03.04.2024 року №5137- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

При цьому, рішенням Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси від 19.11.2024 року №3897/17.01-06 скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 від 03.04.2024 року №5137-, у зв`язку із тим, що відсутнє зареєстроване місце проживання під час проходження військової служби на території, де виникли обставини,зазначені в ст. 1 Закону, на дату їх виникнення.

В рішенні Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси від 19.11.2024 року №3897/17.01-06 зазначено про те, що 19 листопада 2024 року управлінням отримано лист від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.11.2024 року №5607 ДПСП01-32 про те, що з 01.01.2014 року зареєстрованим місцем проживання гр. ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 по 07.03.2024 року; АДРЕСА_2 з 07.03.2024 року по теперішній час. Таким чином, управлінням встановлено, що у гр. ОСОБА_1 під час проходження служби в АДРЕСА_3 у в/ч НОМЕР_2 було відсутнє зареєстроване місце проживання. Дія довідки скасована на підставі п. 5 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (подання завідомо недостовірних даних).

Позивач не погодився із правомірністю оскаржуваного рішення та звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 1, 2, 4, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа подала завідомо недостовірні відомості.

В рішенні Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси від 19.11.2024 року №3897/17.01-06 зазначено про те, що у гр. ОСОБА_1 під час проходження служби в АДРЕСА_3 у в/ч НОМЕР_2 було відсутнє зареєстроване місце проживання, що стало підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 від 03.04.2024 року №5137-.

Так, з наявної в матеріалах справи довідки кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України №747/3/1192 від 13.03.2024 року про проходження служби (трудової діяльності) ОСОБА_1 , вбачається, що у період з 03.10.2013 року по 15.08.2014 року позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) на посаді енергетика ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 №192 від 03 жовтня 2013 року.

Відповідно до п. 2 «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 на отримання довідки мають право військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу), які проходили військову службу та мали зареєстроване місце проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону, на дату їх виникнення.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», у разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених статтею 1 цього Закону (військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності (за наявності), документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту, документи про професійно-технічну освіту, документ про вищу освіту (науковий ступінь), довідку з місця навчання, рішення районної, районної у місті Києві чи Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

Також, відповідно до п. 4 «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 під час подання заяви про взяття на облік заявник пред`являє документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію/декларації місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення (військовий квиток з відомостями щодо проходження військової служби; трудова книжка із записами про трудову діяльність; документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно; свідоцтво про базову загальну середню освіту; атестат про повну загальну середню освіту; документ про професійно-технічну освіту; документ про вищу освіту (науковий ступінь); довідка з місця навчання; рішення районної, районної у мм. Києві чи Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування; медичні документи; копії документів, до яких вносилися відомості про місце проживання, або витяг з реєстру територіальної громади, або е-паспорт/е-паспорт для виїзду за кордон, які містять відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання (у тому числі виданих/сформованих на ім`я батьків (одного з батьків) або інших законних представників) або відомості щодо навчання на відповідних територіях; фотографії; відеозаписи тощо);

З матеріалів справи вбачається, що разом із заявою про видачу довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач надав довідку від 13.03.2024 року №747/3/1192 від кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України, з якої вбачається, що позивач на дату початку збройної агресії російської федерації проти України (20 лютого 2014 року) проходив військову службу в АДРЕСА_3 .

Крім того, в матеріалах справи наявне посвідчення офіцера Збройних Сил України Серії НОМЕР_5 , з якого вбачається, що позивач призначений 03.10.2013 року енергетиком у Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ).

Також, в матеріалах справи наявний витяг з журналу про реєстрацію осіб-переселенців від 21.07.2014 року про те, що позивач є особою, яка у зв`язку із загостренням ситуації виїхала з АР Крим на тимчасове проживання до Одеської області, а також дані медичної книжки позивача з відміткою ВМКЦ Кримського регіону за лютий 2014 року.

Таким чином, позивач надає докази проживання в 2014 році на території АР Крим та виїзду позивача з місця проживання у зв`язку із загостренням ситуації на території його місця проживання та служби, що в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи, тобто, адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у цьому Законі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення, не довів надання позивачем недостовірних даних при зверненні за довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Суд вважає, що матеріалами справи підтверджується проживання ОСОБА_1 на території Автономної республіки Крим на дату початку збройної агресії Російської Федерації проти України, та відповідачем безпідставно не враховані ці обставини.

Згідно висновків Верховного Суду в постанові від 22.11.2018 у справі №265/3453/17, у постанові від 12.09.2018 у справі № 310/8280/16-а (2-а/310/25/17), у постанові від 06.03.2018 року у справі № 234/8701/17 підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені статтею 1 Закону, на момент їх виникнення, зокрема, залишення свого місця проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту.

З наведених вище положень законодавства вбачається, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення, зокрема, залишення свого місця проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено факт проживання на території Автономної Республіки Крим на дату початку збройної агресії російської федерації проти України, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити в Єдиній інформаційній базі даних про ВПО запис відносно ОСОБА_1 з моменту взяття його на облік внутрішньо переміщеної особи 14.07.2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 «Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року №646 інформація до бази даних вноситься структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад в електронній формі на підставі поданої внутрішньо переміщеною особою заяви, форму якої затверджує Мінсоцполітики.

База даних дає змогу обробляти персональні дані зареєстрованих внутрішньо переміщених осіб відповідно до вимог Закону України «Про захист персональних даних».

Якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно з додатком до «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Позовні вимоги ОСОБА_1 фактично стосуються визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси за №3897/17.01-06 від 19.11.2024 року про скасування дії довідки ОСОБА_1 та повернення його в становище, яке існувало до її скасування.

Суд в цій справі прийшов до висновку про протиправність оскаржуваного рішення та наявність підстав для його скасування, а тому належним способом захисту прав позивача буде задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити в Єдиній інформаційній базі даних про ВПО запис відносно ОСОБА_1 , який існував до скасування довідки від 03 квітня 2024 року №5137-.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 відповідно до «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332, суд їх вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4, 5 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332 для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1. Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики.

Допомога призначається внутрішньо переміщеним особам: які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації; у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр пошкодженого та знищеного майна) (за технічної можливості), або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації.

При цьому, позивач не зазначає в позові та заявах по суті справи про його звернення до Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 або виплати йому допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, доказів такого звернення позивача до Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси матеріали справи не містять та відповідач зазначає про те, що такого звернення від позивача не отримував.

В даному випадку, оскільки позивач не звертався із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам або виплати йому допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам до суб`єкта владних повноважень, відповідач не допускав в цій частині будь-яких порушень право позивача та позивач такі дії не просить визнати протиправними, позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 відповідно до «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 3633,60 грн. згідно платіжної інструкції від 10.01.2025 року.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_6 від 10.08.2016 року), позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позовної заяви та має право на звернення до суду із заявою про повернення судового збору у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Щодо заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 9000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження здійснення витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи представником позивача надані до суду: договір про надання правничої допомоги б/н від 02 січня 2025 року, акти здавання-приймання наданих послуг від 10.01.2025 року, від 07.02.2025 року в рамках договору про надання правничої допомоги від 02.01.2025 року, рахунки-фактури б/н від 10.01.2025 року, від 07.02.2025 року, детальні описи робіт (наданих послуг) від 10.01.2025 року, від 07.02.2025 року та платіжні інструкції від 10.01.2025 року на суму 6000 грн., від 07.02.2025 року на суму 30000 грн.

02 січня 2025 року між позивачем та адвокатом Корніловою Л.І. укладено Договір про надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1.1 Договору Кліент доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання здійснити захист, представництво та надати інші види правової консультації та допомоги Клієнта з питань пов`язаних із підготовкою до розгляду та розглядом судами справи про визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси за №3897/17.01-06 від 19.11.2024 року про скасування дії довідки ОСОБА_1 , зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити в Єдиній інформаційній базі даних про ВПО запис відносно ОСОБА_1 з моменту взяття його на облік внутрішньо переміщеної особи 14.07.2014 року, та здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги ОСОБА_1 від 10.01.2025 року у період з 02.01.2025 року по 10.01.2025 року адвокатом надані послуги з напрацювання позиції, консультації та роботи над письмовими доказами в обґрунтування позиції , пов`язаної з підготовкою позову до суду, включаючи аналіз та дослідження кожного доказу 500 грн. за годину, кількість - 12 годин.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги ОСОБА_1 від 07.02.2025 року у період з 05.02.2025 року адвокатом надані послуги з напрацювання позиції, консультації та роботи над відзивом відповідача 500 грн. за годину, кількість - 2 години, у період з 06.02.20256 року по 07.02.2025 року адвокатом надані послуги з підготовки відповіді на відзив відповідача 500 грн. за годину, кількість - 4 години.

Згідно рахунку-фактури б/н від 10.01.2025 року сума за надання правничої (правової) допомоги за договором про надання правничої допомоги б/н від 02 січня 2025 року складає 6000 грн.

Згідно рахунку-фактури б/н від 07.02.2025 року сума за надання правничої (правової) допомоги за договором про надання правничої допомоги б/н від 02 січня 2025 року складає 3000 грн.

При цьому, суд зазначає, що вказана справа не відноситься до складних справ, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в матеріалах справи документами, підготовка документів в цій справі не потребує великої кількості часу, а тому, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси за №3897/17.01-06 від 19.11.2024 року про скасування дії довідки ОСОБА_1 , зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити в Єдиній інформаційній базі даних про ВПО запис відносно ОСОБА_1 , який існував до скасування довідки від 03 квітня 2024 року №5137-, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 134, 243-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул. Косовська, 2Д, м. Одеса, 65074, ), Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65022) про визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси за №3897/17.01-06 від 19.11.2024 року про скасування дії довідки ОСОБА_1 , зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити в Єдиній інформаційній базі даних про ВПО запис відносно ОСОБА_1 з моменту взяття його на облік внутрішньо переміщеної особи 14.07.2014 року, зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси за №3897/17.01-06 від 19.11.2024 року про скасування дії довідки ОСОБА_1 .

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити в Єдиній інформаційній базі даних про ВПО запис відносно ОСОБА_1 , який існував до скасування довідки від 03 квітня 2024 року №5137-.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул. Косовська, 2Д, м. Одеса, 65074, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА