Справа № 160/31740/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
29.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії.
04.12.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
14.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії в порядку ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №/ПС44 від 22.05.2024 позивачу відмовлено в призначення пенсії. Підставою відмови зазначено, що періоди роботи ОСОБА_1 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.02.1982 не зараховані до трудового стажу, оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис про зміну прізвища « ОСОБА_2 »-« ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 »-« ОСОБА_2 » внесено з порушенням пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом від 29.07.1993 за №58 Міністерства праці України, а саме: відсутня дата видачі свідоцтва про шлюб та свідоцтва про розірвання шлюбу.

Таким чином, пенсійним органом відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також, з оскарженого рішення вбачається, що страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяців 22 дні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як встановлено судом в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 25.02.1982 містяться наступні записи (далі мовою оригіналу):

- 23.02.1982 принята по срочному трудовому договору почтальоном третьего класса в отделение связи Телеханы на период отпуска по беременности и родам ОСОБА_5 ;

- 17.02.1982 уволена по ст. 31 КЗоТ БССР (по собственному желанию);

- 05.05.1983 принята на работу в столярный цех в качестве подсобной рабочей;

- 07.05.1987 переведена станочницей в бригаду по изготовлению пеналов 3 разряда;

- 05.06.1990 уволена по собственному желанию ст. 31 КЗоТ БССР;

- 11.06.1990 принята на работу официантом временно на период декретного отпуска официантки ОСОБА_6 ;

- 04.01.1992 уволена по ст. 31 КЗоТ БССР по собственному желанию.

При цьому, суд вказує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів, що підтверджують такий стаж роботи.

Суд зауважує, що на особу не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому його безпідставно не взято до уваги відповідачами при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.

Таким чином, відповідачі протиправно не врахували періоди роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 25.02.1982 до страхового стажу позивача.

Отже, суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.05.2024 №/ПС 44 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, суд зазначає таке.

Як встановлено судом з оскарженого рішення страховий стаж позивача 30 років 05 місяців 22 дні.

З урахуванням висновків суду, страховий стаж позивача станом на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком становив 19 років 07 місяців 11 днів (з урахуванням періодів роботи з 23.02.1982 по 17.08.1982, з 05.05.1983 по 05.06.1990 та з 11.06.1990 по 04.01.1992).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як встановлено судом позивачу виповнилось 60 років 22.05.2024, а позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком 14.05.2024, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, пенсія за віком позивачу підлягала призначенню з 22.05.2024, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на той факт, що позивач набув беззаперечне право на призначення пенсії за віком, суд доходить висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (як орган, який розглядав заяву позивача про призначення пенсії та приймав оскаржене рішення) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи 23.02.1982 по 17.08.1982, з 05.05.1983 по 05.06.1990 та з 11.06.1990 по 04.01.1992, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 25.02.1982 та призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 22.05.2024.

Отже, вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром 3/2; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 26; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №/ПС44 від 22 травня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи 23.02.1982 по 17.08.1982, з 05.05.1983 по 05.06.1990 та з 11.06.1990 по 04.01.1992 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 25.02.1982.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 22.05.2024.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром 3/2; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 05.02.2025.

Суддя О.В. Царікова