Справа № 400/541/25
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 р. № 400/541/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаВійськово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 ,

треті особиЦентральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України, вул. Госпітальна, 16,м. Київ,01133,

провизнання протиправною та скасування постанови, оформленої довідкою від 01.08.2024, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій позивач, просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.08.2024 року про визнання ОСОБА_1 , придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; зобов`язати військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути військово-медичні документи та здійснити повторне обстеження та медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення придатності чи непридатності до військової служби.

Ухвалою суду від 27.01.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання

Відповідач до суду відзив на позовну заяву не надав, повідомлений про розгляд справи належним чином.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що не згоден із довідкою Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.08.2024 року про визнання ОСОБА_1 , придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, оскільки таке суперечить дійсним обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив таке.

Згідно матеріалів справи, позивач є військовозобов`язаною особою відповідно до ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». 01.08.2024 року позивач на базі ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшов військову лікарську комісію . Під час проходження якої неодноразово повідомляв про суттєві проблеми зі здоров`ям, які унеможливлюють проходження військової служби. Скарги на стан здоров`я при проходженні ВЛК відповідачем не приймались.На думку позивача, таке рішення комісії є незаконним та протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Позивач також зазначив, що оскаржив довідку ВЛК до Центральної ВЛК ЗСУ 03.12.24 р.

06.01.2025 року було направлено запит щодо стану розгляду скарги, однак відповіді не отримав.

Судом було встановлено, що згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1 , проведено дослідження крові,флюорографічне бстеження грудної клітини, дали заключення терапевт, хірург, невропатолог, офтальмолог, лор, дерматовенеролог, психіатр, стоматолог, нарколог, визначено діагноз, захворювань, що має Позивач та висновок щодо його придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Згідно довідок, які залучив позивач, він має наступні захворювання: посттравматичний деформуючий артроз правого гомілково- ступневого суглоба третьої стадії з кістозною трансформацією таранної та н/з, великогомілкових кісток та тенденцією до анкілозування суглобу, хронічний остеомієліт н/з великогомілкової кістки, стороннє тіло великогомілкової кістки, «п`яткову шпору», подагру, остеоартроз підтаранного суглобу та таранно-човноподібного зчленування 3-ої стадії відповідно до консультаційних висновків спеціалістів.

Також, Позивач має хронічний остеомієліт н/з великогомілкової кістки, що є запаленням кістки, внаслідок гострої фази супроводжується поліпшенням загального стану, але гострий біль та рухливість ноги зберігається.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.

Нормами ст. 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону. Вказане кореспондується також з положеннями ч.1 ст.1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232).

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону № 2232, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України.

Згідно п. 1.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджено наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 (далі Положення № 402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п. 2.1 Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) дистанційно.

Відповідно до п. 2.2 Положення № 402 штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

У відповідності до п. 3.1 Положення № 402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників районного територіального центру комплектування та соціальної підпримки на збірних пунктах районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК при районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно п. 3.2 Положення № 402, кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Разом з тим, під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Таким чином, відповідно до п. 3.2 Положення № 402, для прийняття рішення військово-лікарською комісією про придатність чи не придатність військовозобов`язаного до військової служби, обов`язковою умовою є його огляд хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом. Решти лікарів, лише у разі необхідності за медичними показниками.

Як вбачається з Картки обстеження та медичного огляду щодо ОСОБА_1 , він був оглянутий всіма необхідними лікарями, а саме терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, лором, дерматовенерологом, психіатром, стоматологом, наркологом, визначено діагноз, захворювань, що має Позивач та висновок щодо його придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Таким чином, щодо позивача було повністю дотримано процедуру проходження військово-лікарської комісії.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний або непридатний до військової служби.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 року у справі № 806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також згідно з висновками Верховного Суду, наведених у постанові від 12.06.2020 року у справі № 810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу в позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

У цьому випадку, позивачем оскаржуються рішення ВЛК, саме з незгодою визначення його медичного діагнозу, та не врахування ВЛК медичних даних, які, на думку позивача, повинні бути враховані.

Враховуючи правові позиції Верховного Суду, суд позбавлений можливості надати оцінку медичному діагнозу, оскільки це питання спеціальної компетенції, а не питання права.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Посилання Позивача на судову практику, а саме на Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/10359/22 є недоречним, з огляду на те що згідно 15 березня 2023 року Постановою 3-го апеляційного адміністративного суду Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 160/10359/22 - скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки, позивач у позовній заяві не вказує на факти порушення процедури під час проходження ним ВЛК, а акцентує увагу саме на незгоді з медичним діагнозом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на відмову в задоволенні позову судовий збір в розмірі 1211,20 грн. відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник