Справа № 420/23189/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 квітня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на подання відзиву по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2024, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024, клопотання військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі задоволено частково, закрито провадження у справі № 420/23189/21 на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у частині позовних вимог щодо:

визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо застосування квітня 2015 року, як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 по 28.02.2018;

зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, січень 2008 року в сумі 79 067,31 грн, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, з урахуванням раніше виплачених сум;

в іншій частинні у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі відмовлено.

Ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 року були оскаржені позивачем у касаційному порядку.

Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2025 року у справі №420/23189/21 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року, а справу №420/23189/21 у відповідній частині направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Таким чином, справу №420/23189/21 направлено на новий розгляд у наступній частині позовних вимог:

визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо застосування квітня 2015 року, як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 по 28.02.2018;

зобов`язати військову частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, січень 2008 року в сумі 79 067,31 грн, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

20.02.2025 року за вхідним №16041/25 адміністративна справа №420/23189/21 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.02.2025 року, передана судді Радчуку А.А.

Ухвалою суду від 25.02.2025 року відкрито провадження по справі та повідомлено сторін, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

04.04.2025 року до суду від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про поновлення строків для подачі відзиву на адміністративний позов.

14.04.2025 року до суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшов відзив на адміністративний позов.

Заява про поновлення строків для подачі відзиву на адміністративний позов обґрунтована тим, що копія ухвали суду від 25.02.2025 року про відкриття провадження у справі надійшла на адресу військової частини лише 27.03.2025 року.

Розглянувши заяву відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч.4 ст. 121 КАС України).

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Гарантії, пов`язані із реалізацією права на справедливий суд, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до суду (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.11.2001р.).

Згідно ухвали суду від 25.02.2025 року про відкриття провадження у справі відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії такої ухвали для подання відзиву на адміністративний позов.

Копія ухвали суду від 25.02.2025 року про відкриття провадження вручена представнику військової частини НОМЕР_1 27.03.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що повернулось з до суду.

Таким чином, останнім днем строку для подання відзиву на адміністративний позов у даній справі є 11.03.2025 року.

Відзив на адміністративний позов сформовано відповідачем в підсистемі «Електронний суд» 12.04.2025 року.

Отже, враховуючи незначний строк (один день), який минув з моменту закінчення строку для подання відзиву на адміністративний позов, уникаючи надмірного формалізму, суд вважає за можливе поновити відповідачу строк для подання відзиву на адміністративний позов.

Згідно ч. 6 ст. 121 КАС України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Керуючись ст.ст. 121, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку для подачі відзиву - задовольнити

Поновити Військовій частині НОМЕР_1 процесуальний строк для подачі відзиву на адміністративний позов у справі №420/23189/21 та прийняти поданий відповідачем відзив на позовну заяву за вхід №ЕС/35321/25 від 14.04.2025 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук