Справа № 638/5765/25
Суддя: Малахова О. В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/5765/25
Провадження № 2-а/638/256/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., представника Позивача адвоката Бондаренко Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 02.04.2025 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ), представник адвокат Бондаренко Г.І., до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач) у якому Позивач просить скасувати постанову №882 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) від 29.03.2025, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 ; справу про закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, а також просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору.

14.04.2025 представник Відповідача скористався правом подання відзиву на позов, до якого долучив копії постанови №882 від 29.03.2025, повістки №2785917, конверту, довідки про причини повернення/досилання від 10.03.2025, трекінг Укрпошти. У відзиві представник Відповідача просив відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що 28.02.2025 засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , за адресою мешкання ( АДРЕСА_1 ) направлена повістка №2785917, з вимогою прибуття на 13.03.2025 о 14:00 годині для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до інформації Укрпошти (довідка про причини повернення Ф20) повістка доставлена та повідомлення покладене до поштової скриньки 07.03.2025 року, про що листоноша власноруч написала на конверті, проте не отримана за відсутності адресата за вказаною адресою та повернута за місцем обслуговування 10.03.2025. Поважних причин неприбуття по повістці ОСОБА_1 не надав. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. На підставі статті 259 КУпАП до поліції направлено звернення з вимогою щодо доставки порушника для притягнення до адміністративної відповідальності. 29.03.2025 ОСОБА_1 особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в той же день винесена постанова №882 від 29.03.2025.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні, вважає, що Позивач належним чином не був повідомлений про необхідність уточнення даних, а також що відсутня необхідність такого.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши учасників справи та розглянувши матеріали справи, встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний згідно з посвідченням про прописку до призивної дільниці №Ц-1, дані уточнив вчасно, що підтверджується витягом військово-облікового документу із застосунку «Резерв+».

Засобами поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_1 за адресою мешкання АДРЕСА_1 , направлялася повістка №2785917, з вимогою прибуття на 13.03.2025 о 14:00 годині для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.03.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову №882 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме неявкою 13.03.2025 ОСОБА_1 по повістці сформованій за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, направленою засобами поштового зв`язку.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП, за якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Оскільки норма частини третьої статті 210-1 КУпАП є бланкетною, для повного визначення ознак цього правопорушення в постанові повинно бути зазначено норму спеціального нормативно-правового акту, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме положення Закону України «Про оборону», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підзаконних нормативно-правових актів, зокрема Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

У випадку встановлення порушень зазначених законів та підзаконних нормативно-правових актів, суб`єкт владних повноважень може визначити наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, у такому випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час і у встановлений законом строк не повідомив відповідний орган влади про причини своєї неявки або вказані причини не підпадають під перелік законодавчо визначених поважних причин неявки за повісткою.

При цьому з огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у частині другій статті 77 КАС України, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Суд встановив відсутність у постанові № 882 від 29.03.2025 посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні норми, якої не дотримався ОСОБА_1 , порушивши тим самим законодавчі приписи.

Оскільки доказів порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію Відповідач не надав, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Суд, при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина перша статті 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у статті 3 Конституції України.

Також судом враховано висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 20.10.2011 по справі «Рисовський проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 порушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, позов підлягає задоволенню, постанова №882 від 29.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП - скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №882 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 29.03.2025, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 .

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 29.04.2025.

Суддя О.В. Малахова