Справа № 824/335/19-а
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 824/335/19-а
У Х В А Л А

28 квітня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Іванова Е.А.,

за участі: секретаря Ростомової А.П., представників: позивача Миронова С.І., відповідача Смирнової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі в режимі відеоконференції клопотання про залишення позову без розгляду по адміністративній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною бездіяльність та відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" звернулось з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить визнати протиправною бездіяльності відповідача по збільшенню позивачу тарифу на послуги з розподілу природного газу протиправною та стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача заподіяну майнову шкоду в сумі 876 300 760грн., інфляційні витрати в сумі 150 805 690,57грн., 3% річних в сумі 18 565 670 грн..

Ухвалою від 17 лютого 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №824/335/19-а та вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12 березня 2025 року о 11 годині 00 хвилин.

Ухвалою суду с занесенням до протоколу замінено позивача Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" його правонаступником Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз».

В судовому засіданні представник відповідача підтримав раніше подану заяву про залишення позовних вимог без розгляду в частині стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України майнової шкоди у розмірі 336356189грн. та відповідної суми інфляційних витрат за 2014-2017 роки, через пропуск строку звернення до суду.

Представник позивач підтримав письмові заперечення у яких вважає, що пропуск строку не відбувся так як з боку відповідача була триваюча бездіяльність, яка не має чітко окреслених часових меж.

Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №813/3756/17 досліджував питання строків звернення до адміністративного суду. Так, суд зазначив, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Тобто, з практики Верховного суду випливає, що термін «Дізналася»: факт День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

«Повинна була дізнатися» = припущення «Повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" 22.05.2018 року склало та подало до Окружного адміністративного суду м.Києва позов до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (справа №826/7306/18) з вимогами: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача з перегляду тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами для позивача у бік економічно обґрунтованого;

2) зобов`язати відповідача встановити для позивача економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, зокрема, включивши до складу такого тарифу "Компенсації недоотриманої тарифної виручки в попередніх періодах", що включає:

- компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 128604,5 тис. грн.;

- компенсацію вартості ВТВ за 2016 рік в розмірі 46971,2 тис. грн.;

- компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 81039,7 тис. грн., всього - 256615,5 тис. грн. без ПДВ.

На даний час рішення по справі №826/7306/18 судом не прийнято.

Та у вищевказаному позові позивач зазначав, що він звертався у 2014,2015, 2016, 2017 роках листами до відповідача у яких зазначав про необхідність перегляду тарифу та накопичуваній заборгованості за природний газ для потреб ВТВ та НВтр.

Проте до суду позов по цій справі поданий тільки 22.03.2019 року, тобто з перевищенням 6-ти місячного строку звернення, тоді як щодо бездіяльності відповідача якою йому заподіяну шкоду він дізнався в тому році коли звертався до нього з листами, а саме : у 2014 році листом від 10.10.2014 р. №16/3313, та 08.12.2014р. №3934., у 2015 році листом №01/876 та від 04.06.2015 року №16/1870, від 04.08.2015р. №16/2438, у 2016 році листом №Chr16-ЛВ-2523-0916, у 2017р. листом Chr 01.1-ЛВ-1333-0517, від 01.08.2017р. № Chr05.2-ЛВ-1930-0817, від 05.12.2017р. № Chr05.2-ЛВ-3429-1217.

Також позивач протягом періоду 2014-2017 роки подавав до відповідача відповідні річні звіти з яких вбачалась збитковість діяльності.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Правова визначеність є універсальним правовим інститутом, дія якого поширюється на такі важливі сфери правовідносин між державою та особою, як реалізація і забезпечення прав і свобод людини і громадянина, встановлення юридичної відповідальності, підстав та порядку притягнення до такої відповідальності, неприпустимість дій і бездіяльності органів влади, спрямованих на необґрунтоване обмеження прав і свобод людини.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010, так Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

На підставі аналізу сформульованих цим судом позицій правова визначеність та принцип верховенства права є взаємопов`язаними, оскільки правова визначеність спрямована на чіткість та передбачуваність правового статусу особи, дій органів державної влади, їх посадових та службових осіб, недопущення безпідставного порушення чи обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Отже, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи встановлені судом обставини суд вважає, що позивач пропустив строк на звернення до суду з позовом без поважних причин, а тому позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача заподіяну майнову шкоду за 2014 рік -51031,07тис.грн., за 2015 рік -94651,44тис.грн., за 2016рік -27475,83тис.грн., за 2017рік -76301,73грн. та 18% податок на прибуток -44902,813тис.грн., 20% ПДВ -49892,014тис.грн., та відповідні суми інфляційних втрат -102648,744тис.грн., 3% річних 7483790грн. слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.122,243,248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позову в частині вимог без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача заподіяну майнову шкоду в сумі 344254897грн., та відповідні суми інфляційних втрат -102648744грн. та 3% річних -7483790грн. залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали виготовлений 29.04.2025 року.

Суддя Іванов Е.А.