Справа № 450/1696/25
Суддя: Кукса Д. А.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1696/25 Провадження № 2-а/450/26/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

28 квітня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить скасувати протокол інспектора поліції УПП у Львівській області старшого лейтенанта Либик Тараса Ігоровича серії ЕПР1 №248952 та ЕПР1 № 248937, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі, суд зазначає наступне.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що спірні правовідносини виникли з приводу незаконних, як стверджує позивач, дій патрульної поліції щодо зупинення його транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

За правилами ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зі змісту позову встановлено, що ОСОБА_1 працівниками поліції до адміністративної відповідальності не притягувався. Щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Предметом оскарження у цьому позові є законність дій працівника поліції при складенні протоколів про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень, порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси особи позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Відтак, підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій, бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року по справ №760/9462/16-а (провадження №К/9901/12359/18) та від 10 липня 2020 року у справі № 420/647/19.

Також, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року по справі №712/7385/17 зазначено, що оскільки дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Протокол про адміністративне правопорушення не передбачає настання наслідків зобов`язального характеру на відміну від рішення суб`єкта владних повноважень - нормативно-правового акту чи акту індивідуальної дії, тому протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке може бути оскаржене в порядку КАС України.

Водночас, провадження у справах про адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за ч.1 ст.130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП здійснюється у порядку передбаченому КУпАП, районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами. Такі справи не підлягають розгляду у позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства.

Окрім того, оскарження дій працівника поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та й скасування його в судах взагалі не оскаржується окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №638/3490/18, від 22 січня 2020 року у справі №2-а/489/7/2016, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №307/3754/21.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження по справі за вказаним позовом.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяД. А. Кукса