Справа № 640/14697/22
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року Справа№640/14697/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» (далі-позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 19 серпня 2022 року про стягнення з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № 69695051 у сумі 26 000,00 грн, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Лановенко Людмилою Олегівною;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилу Олегівну повернути об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» кошти у розмірі 26 000,00 грн, отримані приватним виконавцем Лановенко Людмилою Олегівною у якості основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № 69695051.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем протиправно винесено постанову від 19 серпня 2022 року про стягнення з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № 69695051 у сумі 26 000,00 грн, оскільки постанова складена приватним виконавцем із застосуванням неіснуючої норми права. Також позивач зазначає, що після винесення рішення Господарського суду м. Києва від 24 грудня 2020 року у справі № 910/2037/20, він виконав у повному обсязі рішення суду, до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 20 грудня 2022 року о 09:00 год. в порядку ст. 287 КАС України.

Відповідно до п. 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу передано на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року адміністративну справу прийнято до провадження. Розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні з урахуванням правил ст. 287 КАС України.

3 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та витребувані судом докази.

11 березня 2025 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив.

24 березня 2025 року від позивача надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу, а саме: судові витрати в розмірі 2 481,00 грн судового збору та 5 500,00 грн - витрат на правову допомогу.

В період з 14 квітня 2025 року по 28 квітня 2025 року включно суддя Черникова А.О. перебувала у щорічній основній відпустці.

У відзиві на позов відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи наступне.

Судовий наказ № 910/2037/20 Господарського суду м. Києва від 3 серпня 2021 року було прийнято приватним виконавцем до виконання та 19 серпня 2022 року було відкрите відповідне виконавче провадження № 69695051.

В ході виконавчого провадження приватним виконавцем вчинено наступні дії, направлені на примусове виконання судового рішення:

- направлено копію постанови про відкриття провадження від 19 серпня 2022 сторонам виконавчого провадження;

- направлено боржнику вимогу виконавця від 19 серпня 2022 року з вимогою не вчиняти перешкод ОСОБА_1 у користуванні внутрішньо будинковими технологічними електричними мережами багатоквартирного будинку № 58-А по вул. Богдана Хмельницького у м. Києві, з вимогою повідомити приватного виконавця про виконання даної вимоги та вимоги виконавчого документу;

- здійснено виїзд за місцезнаходженням боржника для виконавчого документа;

- складено акт приватного виконавця від 22 серпня 2022 року.

Відповідач зазначає, що 22 серпня 2022 року ним складено акт, яким встановлено фактичне повне виконання рішення суду.

Внаслідок чого, 22 серпня 2022 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним повним виконанням судового рішення

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Частиною 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, при винесенні постанови про стягнення з боржника основної винагороди разом із постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком, а не правом приватного виконавця.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 липня 2023 року у справі № 640/28577/21

На виконання вищевказаних вимог чинного законодавства України, 19 серпня 2022 року приватним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. Даною постановою приватного виконавця визначено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Розмір основної винагороди у цьому виконавчому провадженні становить 26 000,00 грн. Розрахунок основної винагороди складає: 6 500, 00 грн х 4 = 26 000,00 грн.

Відповідач зазначає, що приватному виконавцю не було надано жодного доказу, а саме: ні копії акту від 1 липня 2021 року, ні копії акту від 5 липня 2021 року, і матеріали справи таких доказів не містять, що суперечить твердженню позивача про те, що представник позивача 22 серпня 2022 року надав такі докази на виконання рішення суду.

Вважає що приватним виконавцем правомірно винесена постанова про стягнення основної винагороди від 19 серпня 2022 року, а в діях приватного виконавця не вбачається жодних порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди, у зв`язку з чим вважає вимоги позивача безпідставними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24 грудня 2020 року у справі № 910/2037/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромереж» про визнання частково недійсними рішень, визнання права, зобов`язання не чинити перешкод, позов задоволено, яким вирішено:

Визнати недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» від 12.03.2018, в частині передбаченій п. 2.3.2.

Визнати недійсними рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» від 18.12.2019 року, в частині передбаченій п. 9.5.2.

Визнати недійсними рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» від 29.01.2020 року, в частині передбаченій пунктами 1.3. та 1.4.

Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» (01130, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 58А, ідентифікаційний код 39783925) та пов`язаних з ним осіб не чинити перешкод ОСОБА_1 користуванні внутрішньобудинковими технологічними електричними мережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право безперешкодного користування внутрішньобудинковими технологічними електричними мережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» (01130, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 58А, ідентифікаційний код 39783925) та пов`язаних з ним осіб усунути перешкоди ОСОБА_1 в праві вільного доступу до розрахункового засобу обліку електричної енергії (розрахункового лічильника №12631509), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтування будь - яких запірних пристроїв або їх елементів на поверховому розподільчому електричному щиті за адресою: АДРЕСА_1 , та утримуватися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29 червня 2021 року у справі № 910/2037/20 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/2037/20 залишити без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/2037/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 7 червня 2022 року:

Касаційне провадження у справі № 910/2037/20 за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито.

Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі № 910/2037/20 з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі № 910/2037/20 залишено без змін.

Наказом Господарського суду міста Києва від 3 серпня 2021 по справі №910/2037/20 про примусове виконання рішення на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24 грудня 2020 року: «Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» (01130, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 58А, ідентифікаційний код 39783925) та пов`язаних з ним осіб усунути перешкоди ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у користування внутрішньобудинковими технологічними електричним мережами багатоквартирного будинку №58А по вул. Богдана Хмельницького у місті Києві.

19 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. із заявою про примусове виконання рішення наказу, який був виданий Господарським судом м. Києва від 3 серпня 2021 року по справі №910/2037/20 про зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» та пов`язаних з ним осіб не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні внутрішньо будинковими технологічними електричними мережами багатоквартирного будинку №58-А по Богдана Хмельницького у м. Києві.

19 серпня 2022 року приватним виконавцям виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 69695051.

19 серпня 2022 року приватним виконавцям виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про стягнення з позивача основної винагороди у розмірі 26 000,00 грн ВП № 69695051.

Вищевказані постанови від 19 серпня 2022 року приватним виконавцем відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» були скеровані на адресу боржника, вказану у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_3 рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 697.

В позовній заяві позивач зазначив, що постанови від 19 серпня 2022 року вони отримали 23 серпня 2022 року.

22 серпня 2022 року № 3754 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О адресувало приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Телявському А.М. заяву про примусове виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 19 серпня 2022 року ВП№69695051 щодо стягнення з ОСББ «Фундуклєєвський» на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Лановенко Л.О. суму нестягнутої основної винагороди приватного виконавця у сумі 26 000,00 грн.

22 серпня 2022 року о 15:17 в присутності: керуючого директора ОСББ «Фендуклєєвський» Ганоцького Ігоря Вікторовича, приватним виконавцем складено АКТ , в якому встановлено наступне.

Приватним виконавцем здійснено виїзд за адресою місцезнаходження боржника, а саме: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд.58-А для виконання вимог виконавчого документу.

Приватним виконавцем зачитано вимоги виконавчого документу: наказу №910/2037/20 від 3 серпня 2021 року про утриманні та зобов`язанні боржником та інших осіб не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні внутрішньо будинкових технологічних електромереж багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 особисто ОСОБА_3 , яким здійснено зауваження, в якому зазначив, що рішення господарського суду м. Києва від 24 грудня 2020 року у справі №910/2037/10 виконано в повному обсязі 1 липня 2021 року, про що складений відповідальний Акт, а також Ревізійною комісією ОСББ «Фундуклєєвський» складено 5 липня 2021року «Акт огляд розподільного поверхового електричного щитка на 13 поверсі, 1-гопідїзду», через що у діях приватного виконавця у виконанні рішення господарського суду не має потреби. Крім того, в будинку відсутнє майно під назвою: «внутрішньо будинкові технологічні електричні мережі багатоквартирного будинку №58-А по вул. Богдана Хмельницького у м. Києві».

Як зазначає відповідач у відзиві, на момент перевірки акти від 1 липня 2021 року та від 5 липня 2021 року в обґрунтування своїх доводів позивачем для ознайомлення приватному виконавцю не надавались.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. 23 серпня 2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника основної винагороди №69695051 від 19 серпня 2022 року з ОСББ «Фендуклєєвський» на користь приватного виконавця у розмірі 26 000, 00 грн (ВП №69709367).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. від 23 серпня 2022 року (ВП 69709367) накладено арешт на все майно та кошти боржника ОСББ «Фундуклєєвський» у зв`язку зі стягненням з боржника на користь приватного виконавця суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 26 000,00 грн.

23 серпня 2022 року приватним виконавцем Телявським А.М. винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, яким визначена для боржника ОСББ «Фундуклєєвський» сума мінімальних витрат: 451,71 грн.

Згідно з платіжною вимогою №69709367 від 23 серпня 2023 року з платника ОСББ «Фундуклєєвський» стягнуто суму 26 451,71 грн на користь приватного виконавця Телявського А.М.

Листом від 29 серпня 2022 року №18/1 ОСББ «Фундуклєєвський» направив приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. копію акту перевірки виконання керуючим директором ОСББ «Фундуклєєвський» рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2020 у справі №910/2037/20, складеного 29 серпня 2022 року.

Згідно акту перевірки від 29 серпня 2022 року про виконання керуючим директором ОСББ «Фундуклєєвський» рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2020 у справі № 910/2037/10 зроблений висновок, що за наслідками проведеної перевірки члени ревізійної комісії встановили, що ОСББ «Фундуклєєвський» в особі керуючого директора Ганоцького І.В. рішення Господарського суду м. Києва від 24 грудня 2020 року у справі №910/207/20 виконано у повному обсязі ще 1 серпня 2021 року. В додатках позивачем додані фотографії електричного поверхового щита станом на 28 серпня 2022 року.

31 серпня 2022 року ВП №60709367 закінчено виконавче провадження про стягнення з ОСББ «Фундуклєєвський» на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Лановенко Л.О. суму нестягнутої основної винагороди по ВП №69695051 від 19 серпня 2022 року у розмірі 26 000,00 грн.

Позивач вважає постанову приватного виконавця Лановенко Л.О. від 19 серпня 2022 року про стягнення основної винагороди у провадженні ВИ № 59595051 у сумі 26 000,00 грн незаконною, стягнення коштів з позивача вважає порушенням його прав та інтересів, у зв`язку з чим ОСББ «Фундлєєвський» звернулось із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Спеціальним Законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів є Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII).

У силу змісту ст.ст. 1, 5 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону №1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Статтею 1 Закону №1403-VIII передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Положеннями ст. 31 Закону №1403-VIII встановлено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з п. 12 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року №643 (далі - Порядок №643), розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 12 місяців, приватний виконавець нараховує основну винагороду в розмірі 10 відсотків суми заборгованості із сплати аліментів у порядку, встановленому Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Розмір основної винагороди приватного виконавця у разі виконання виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, становить чотири розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а в разі виконання виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

Позивач оскаржує постанову приватного виконавця про стягнення основної винагороди, яку прийнято одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз наведених положень Закону №1404-VIII свідчить про те, що приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, зазначених у статті 3 цього Закону, яке розпочинає, зокрема, за заявою стягувача. У разі виконання рішень приватним виконавцем виконавчий збір не стягується. Натомість за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю виплачується винагорода.

Водночас норми Закону № 1404-VIII, які регулюють діяльність приватних виконавців, і ст. 31 Закону №1403-VIII вказують, що основна винагорода - це винагорода приватного виконавця за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в розмірі пропорційному до фактично стягнутої суми.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі №260/801/19, від 10 вересня 2020 року у справі №120/1417/20-а та від 28 жовтня 2020 року у справі №640/13697/19.

Одночасно із цим основна винагорода приватного виконавця і виконавчий збір у виконавчому провадженні, що здійснює державний виконавець, хоча й виступають формами винагороди виконавців, проте не є однаковими поняттями. Згідно з приписами ст. 45 Закону №1404-VIII спільним для цих форм винагороди є лише порядок стягнення. Що стосується підстав виникнення у приватного виконавця права на основну винагороду та розміру цієї винагороди, такі питання регулюється окремими правовими нормами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі №640/13434/19 та від 26 серпня 2021 року у справі №380/6503/20.

Крім цього, аналіз ст. 31 Закону №1403-VIII свідчить про те, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець повинен вирішити питання про стягнення основної винагороди.

Суд звертає увагу на те, що прийняття постанови про стягнення основної винагороди разом з постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком приватного виконавця.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21 січня 2021 року у справі №160/5321/20, від 27 квітня 2021 року у справі №580/3444/20, від 03 червня 2021 року у справі №640/17286/20 та від 26 серпня 2021 року у справі №380/6503/20.

Водночас саме лише існування такої постанови, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення основної винагороди, не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без здійснення фактичних дій з виконання судового рішення

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі №420/6845/18.

Сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, винесеній одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є сумою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №160/5321/20, від 08 липня 2021 року у справі №360/2855/20 та від 24 грудня 2021 року у справі №200/3149/21-а.

Суд окремо акцентує увагу на тому, що прийняття постанови про стягнення з боржника основної винагороди разом із постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком, а не правом приватного виконавця, що відповідає вимогам ст. 31 Закону №1403-VIII і відповідно до оскаржуваної постанови приватний виконавець здійснив лише розрахунок основної винагороди, а у разі здійснення ним повного або часткового виконання рішення, основна винагорода має бути стягнута з дотриманням пропорційності відповідно до примусово стягнутого боргу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року у справі №640/20265/19, який підлягає врахуванню судом при вирішенні спірних правовідносин.

При цьому суд критично ставиться до тверджень представника позивача, що спірна постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про стягнення з боржника основної винагороди є протиправною, оскільки відкриття цього виконавчого провадження ВП № 69695051 відбулось із порушенням чинного законодавства.

Відповідно до п. 12. Порядку №643, розмір основної винагороди приватного виконавця у разі виконання виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, становить чотири розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а в разі виконання виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя статті 27 (Закону № 1404-VIII).

Згідно Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (далі Закон № 1928), який набрав чинності 1 січня 2022 року, встановлена мінімальна зарплата, яка становить з 1 січня 2022 року 6 500 грн.

Згідно проведеного приватним виконавцем розрахунку, основний розмір винагороди у склав :6500,00 х4 (мінімальні прожиткових мінімумів) = 26 000,00 грн.

Позивач зазначає, що незаконність спірної постанови є те, що складена із застосуванням неіснуючої норми права, а саме посилання на п. 19 Постанови КМУ від 8 вересня 2016 року № 643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця».

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 726, яка набрала чинності з 1 січня 2022 року, внесено зміни до «Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» затвердженого постановою КМУ від 8 вересня 2016 року № 643.

Згідно внесених змін установлено, що виплата винагороди державним виконавцям органів державної виконавчої служби здійснюється за рахунок стягнутого виконавчого збору в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів і планів асигнувань спеціального фонду державного бюджету на відповідний рік.

Стягнутим виконавчим збором для цілей Порядку вважається сума виконавчого збору, яка стягнута в порядку, передбаченому Законом «Про виконавче провадження», та перерахована до спеціального фонду державного бюджету.

Фундаментальне порушення процедури - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно процедурних порушень - в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення постанови про стягнення основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № 69695051, суд вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права, викладені, наприклад, в постанові Верховного Суду від 26.10.2023 у справі № 380/11770/21.

Судом встановлено, що під час вчинення виконавчого провадження приватним виконавцем здійснено у відповідності до законодавчо визначених вимог ст. 27 Закону №1404-VIII.

Суд зазначає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що свідчили б про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження № 69695051 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 3 серпня 2021 року у справі № 910/2037/20.

Посилання позивача, що ним було виконане рішення Господарським судом м. Києва від 24 грудня 2020 у справі № 910/2037/20 свідчить протилежне звернення 19 серпня 2022 року ОСОБА_1 із заявою про примусове виконання наказу Господарського суду м. Києва від 3 серпня 2021 року по справі №910/2037/20 до приватного виконавця.

Крім цього, при проведенні виконавчих дій позивачем не надавались акти від 1 липня 2021 року та від 5 липня 2021 року, на які посилається позивач, які б містили підтвердження факту виконання рішення суду про його добровільне виконання рішення, у зв`язку з чим, зупинили приватного виконавця для вчинення відповідних дій.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову, оскільки доводи позивача щодо протиправності спірної постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про стягнення з боржника основної винагороди не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Виходячи із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 3, 5-9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фундуклєєвський» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року № 2825-IX до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова