Справа № 520/15447/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 р.Справа № 520/15447/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АКАДЕМІЯ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., повний текст складено 04.02.25 року по справі № 520/15447/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АКАДЕМІЯ"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АКАДЕМІЯ» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківський області, в якому просило суд:

- визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22.02.2024 року №00/9410/0415 про нарахування штрафу у розмірі 9460,49 грн.;

- визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22.02.2024 року №00/9408/0415 про нарахування штрафу у розмірі 9460,49 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АКАДЕМІЯ» відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АКАДЕМІЯ», не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що рішення прийняте з невірним застосуванням норм матеріального права, судом невірно застосовано норми Наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків». Вказує , що податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 року № 0/9410/0415, в якому зазначено невірну суму штрафу не є відкликаним, листів від ГУ ДПС у Харківській області про виправлення помилки не надходило, нового повідомлення- рішення з коректною сумою не приймалось. Тобто, на даний час податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 року № 0/9410/0415 з сумою штрафу 9 460, 49 грн. існує, є чинним і саме тому підлягає скасуванню. Також, вважає , що судом не досліджені обставини справи, суд не звернув увагу на той факт, що у податкових повідомленнях-рішеннях вказано, що штраф нарахований за порушення строку сплати ПДВ у листопаді, грудні 2020, лютому, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2022, березні 2023 року. Проте, згідно розрахунку штрафної санкції, порушень саме у лютому, червні, липні 2022 року не було. Так, перша податкова декларація з ПДВ, зазначена у розрахунку у 2022 році, була подана у липні. Харківська міська громада була визнана територією ведення бойових дій з 24.02.2022 року по 15.09.2022 року відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.22 року №309, при цьому, податковий орган нарахував штрафні санкції навіть за ті дні, коли м. Харків був визначений, як територія ведення бойових дій. Посилаючись на обставини та обґрунтування, викладенні в апеляційній скарзі , просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 року у справі №520/15447/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

ГУ ДПС у Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає апеляційну скаргу відповідно такою, що не підлягає задоволенню. Вказує , що за результатами камеральної перевірки складено податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 року № 0/9410/0415, в якому допущено друкарську помилку. Підприємство повідомлено про друкарську помилку в зазначеному податковому повідомленні-рішенні листом ГУ ДПС від 12.06.2024 № 27574/6/20-40-04-15-11, яке направлено за податковою адресою підприємства та 02.07.2024 повернуто «за закінченням терміну зберігання» . Про друкарську помилку також свідчить те, що відповідно до інтегрованої картки платника податку за 2024 рік (ІКП додавались до суду першої інстанції): - 26.03.2024 донараховано ШС (за несвоєчасну сплату) по ППР (форма «Ш») № 00/9410/0415 від 22.02.2024 у сумі 4 588,53 гривень; 26.03.2024 донараховано ШС (за несвоєчасну сплату) по ППР (форма «Ш») № 00/9408/0415 від 22.02.2024 у сумі 9 460, 49 гривень. Посилання позивача на даний факт не можуть бути кваліфікований як підстава для скасування оскарженого правового акту індивідуальної дії. Процедурні порушення не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов`язку. Допущені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки відповідні порушення вплинули на можливість платника податків захистити свої права та не звільняють платника податків від відповідальності, передбаченою ст. 124 ПК України. Також зазначає, що позивачем у позовній заяві жодним чином не спростовується протиправність дій щодо несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань. Отже, спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними, винесені відповідно до вимог чинного законодавства та підстав для задоволення позову не вбачається. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги вимог ТОВ «НВП «АКАДЕМІЯ», рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 у справі № 520/15447/24 залишити без змін.

Сторони належним чином повідомленні про час та дату судового засідання.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи , що Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АКАДЕМІЯ», за результатами якої складено акт №775/20-40-04-15-02/32952302 від 11.01.2024 року.

Згідно вказаного акту перевірки визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АКАДЕМІЯ» несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, податкові декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року (18.12.2020 №), грудень 2020 року (19.01.2021 №), лютий 2022 (19.07.2022 №), червень 2022 року (19.07.2022 № ), липень 2022 року (19.08.2022 №), серпень 2022 року (15.09.2022 №), вересень 2022 року (17.10.2022 №), жовтень 2022 року (18.11.2022 №), листопад 2022 року (20.12.2022 №), грудень 2022 року (19.01.2023 №), уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2023 року (12.07.2023 року №).

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкові повідомлення-рішення від 22.02.2024 року №00/9410/0415 та від 22.02.2024 року №00/9408/0415, якими застосовано до позивача штрафні санкції.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АКАДЕМІЯ» несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість. При цьому, позивач посилався на те, що податковим органом було за одним порушенням прийнято два ідентичних податкових повідомлення-рішення. Згідно копії податкового повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 00/9410/0415 та від 22.02.2024 № 00/9408/0415 обома рішеннями до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 9 460, 49 грн. за порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Відповідач у відзиві на позов зазначив, що на підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС прийняті податкові повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 00/9410/0415, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 5 відсотків y сумі 4 588, 53 грн., від 22.02.2024 № 00/9408/0415, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10 відсотків y сумі 9 460, 49 грн. грн. за порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Також, податковий орган повідомив, що за результатами камеральної перевірки складено податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 року № 0/9410/0415, в якому допущено друкарську помилку. Зазначив, що відповідно до інтегрованої картки платника податку за 2024 рік 26.03.2024 донараховано штрафні санкції (за несвоєчасну сплату) по ППР № 00/9410/0415 від 22.02.2024 у сумі 4 588,53 гривень та 26.03.2024 донараховано штрафні санкції (за несвоєчасну сплату) по ППР № 00/9408/0415 від 22.02.2024 у сумі 9460,49 гривень. На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано інтегровану картку платника податків. Так, судом першої інстанції не встановлено, а позивачем не доведено того, що за ТОВ «Науково-виробниче підприємство «АКАДЕМІЯ» обліковується штраф на підставі податкового повідомлення-рішення № 00/9410/0415 від 22.02.2024 у сумі 9460,49 грн. При цьому, в податковому органі обліковується штраф на підставі податкового повідомлення-рішення № 00/9410/0415 від 22.02.2024 у сумі 4 588,53 грн. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку , що фактично податковим повідомленням-рішенням від 22.02.2024 № 00/9410/0415 застосовано до позивача штраф у розмірі 5 відсотків y сумі 4 588, 53 грн., а податковим повідомленням-рішенням від 22.02.2024 № 00/9408/0415 застосовано штраф у розмірі 10 відсотків y сумі 9 460,49 грн. за порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, тому у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції , виходячи з наступних підстав.

Пунктом 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до частини першої статті 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За результатом проведення камеральної перевірки встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АКАДЕМІЯ» несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

18.03.2020 р. набрав чинності Закон України від 17.03.2020 року №533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі Закон №533-IX).

У зв`язку з набранням чинності Законом №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України від 30.03.2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Законом України від 13.05.2020 року №591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України був доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

- порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

- відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

- порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Таким чином, вказаною нормою за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість.

В даному випадку позивачем допущено порушення строків сплати податку на додану вартість, що не заперечується позивачем, то приписи п.52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України щодо звільнення від відповідальності у вигляді штрафних санкцій, не можуть бути застосовані.

Вищевказані обставини спростовують посилання позивача на те, спірними рішеннями нараховано штраф за прострочення сплати зобов`язання за деклараціями з ПДВ від 18.12.2020 на 27 днів та 19.01.2021 року на 23 дні під час існування мораторію на застосування штрафних санкцій на період дії карантину, як на підставу для їх скасування.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності застосування податковим органом штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зобов`язання за деклараціями з ПДВ від 18.12.2020 та 19.01.2021 року.

В подальшому Законом України № 2118-IX від 03.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 07.03.2022, підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 69 наступного змісту:

« 69. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

69.1. У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні».

Законом України від 12.05.2022 №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до підпункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Відповідно до пункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону України від 12.05.2022 №2260-ІХ), у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Відповідно до пункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції на дату проведення перевірки) визначено, що тимчасово, до 1 серпня 2023 року, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок.

У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Згодом, Законом України від 13.12.2022 №2836-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» пункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу «Перехідні положення» ПК України викладено у новій редакції.

Так, відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону України 13.12.2022 №2836-ІХ), що застосовуються з 27 травня 2022 року, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

У разі відсутності у платника податків (у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у межах діяльності, що проводиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи) можливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, зокрема щодо подання звітності, сплати податків і зборів, підтвердженою за процедурою визначеною наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, та переліків документів на підтвердження» (далі - Наказ № 225), такі платники податків звільняються від передбаченої Кодексом відповідальності, але з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні, а ті у яких відновилася така можливість, за умови їх виконання протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей.

Платники податків, які не подали у строки, встановлені пунктами 3, 4 розділу ІІ Наказу № 225, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмотивоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи (пункт 7 розділу ІІ Наказу № 225).

Позивачем не доведено подання заяви про неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України оформленої відповідно до вимог Порядку № 225, тому доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги.

Згідно з відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу «Перехідні положення» ПК України платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо, зокрема, строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року.

За результатом проведення камеральної перевірки встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АКАДЕМІЯ» несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Стосовно доводів позивача, що податковим органом за одним порушенням прийнято два ідентичних податкових повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається , що дійсно спірними податковими повідомленнями-рішеннями від 22.02.2024 № 00/9410/0415 та від 22.02.2024 № 00/9408/0415 до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 9 460, 49 грн. за порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Податковий орган вказує , що на підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС прийняті саме податкові повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 00/9410/0415, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 5 відсотків y сумі 4 588, 53 грн., від 22.02.2024 № 00/9408/0415, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10 відсотків y сумі 9 460, 49 грн. грн. за порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість. У податковому повідомленні-рішенні від 22.02.2024 року № 0/9410/0415 допущено друкарську помилку, про що підприємство позивача повідомлено листом ГУ ДПС від 12.06.2024 № 27574/6/20-40-04-15-11, яке направлено за податковою адресою підприємства.

Судом першої інстанції вірно встановлено , що відповідно до інтегрованої картки платника податку за 2024 рік 26.03.2024 донараховано штрафні санкції (за несвоєчасну сплату) по ППР № 00/9410/0415 від 22.02.2024 у сумі 4 588,53 гривень та 26.03.2024 донараховано штрафні санкції (за несвоєчасну сплату) по ППР № 00/9408/0415 від 22.02.2024 у сумі 9460,49 гривень.

Проте , колегія суддів зазначає, що незважаючи те , що податковим органом в особовій картці позивача обліковується штраф на підставі податкового повідомлення-рішення № 00/9410/0415 від 22.02.2024 у розмірі 4588,53 грн, податковим органом безпідставно сформовано податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 00/9410/0415 яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 10 відсотків у сумі 9 460, 49 грн. і цей факт визнає податковий орган.

Колегія суддів зазначає , що згідно з п/п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п/п. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.3 Розділу II вказаного Порядку при складанні податкових повідомлень- рішень до них заноситься інформація, передбачена відповідними формами, встановленими цим Порядком.

Податкові повідомлення-рішення у випадках, визначених Кодексом, повинні містити:

1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок.

Згідно з п.п.2 п.1 розділу V Порядку податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, що зазначені у раніше прийнятому податковому повідомленні-рішенні.

Відповідно до статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: 60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; 60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; 60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; 60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; 60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

З матеріалів справи встановлено та неспростовано податковим органом , що податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 року № 0/9410/0415, в якому зазначено невірну суму штрафу у розмірі 9 460, 49 грн. , не є відкликаним.

Тобто, на час розгляду справи податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 року № 0/9410/0415 із сумою штрафу у розмірі 9460,49 грн. є чинним.

Колегія суддів враховує, що загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом у постановах від 19.05.2020 у справі № 820/2300/18, від 30.04.2020 у справі № 810/384/16, від 17.03.2020 у справі № 808/4140/15, від 25.01.2019 у справі № 812/1112/16, від 23.11.2023 у справі № 815/3358/15, але не виключно, в яких Верховний Суд звертає увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є істотними недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Такі факти як помилки у найменуванні юридичної особи, її адреси, технічні помилки / описки у змісті податкового повідомлення-рішення / рішення, відсутність підпису посадової особи контролюючого органу, відсутність розрахунку до податкового повідомлення-рішення не впливають на його законність та не може бути самостійною підставою для визнання такого рішення контролюючого органу недійсним.

Вказаний висновок, міститься також і у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 815/3358/15.

Поряд з наведеним, за усталеними підходами Верховного Суду такий недолік як розмір грошового зобов`язання в податковому повідомленні-рішенні є суттєвим та може бути підставою для визнання протиправним та скасування такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 14 січня 2025 року у справі №520/10284/23.

Згідно з нормами Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8); органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19). У цих нормах Основного Закону України втілено загальновідому формулу обмеження дискреційних повноважень органів державної влади «дозволено лише те, що передбачено законом».

Колегія суддів зауважує, що чинним податковим законодавством не передбачено наявності у контролюючого органу права вносити уточнення, зміни або виправлення до складених ним актів перевірки та/або податкових повідомлень-рішень, у тому числі у спосіб надсилання платникам податків відповідних листів.

Вказане свідчить, що податковий орган, намагаючись усунути допущені ним порушення при складанні спірного податкового повідомлення-рішення від 22.02.2024 року № 0/9410/0415 у спосіб направлення листа, діяв поза межами повноважень, не у спосіб та не на підставі Конституції України та чинних Законів України, що зумовлює підстави для скасування спірного податкового повідомлення рішення в частині нарахування позивачу штрафу у розмірі 4588,53 грн, як такого, що ухвалено без дотримання ч. 2 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів зазначає , що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само).

Однак, суд першої інстанції зазначеного вище не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22.02.2024 року №00/9410/0415 в частині нарахування штрафу у розмірі 4588,53 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АКАДЕМІЯ" про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22.02.2024 року №00/9410/0415 в частині нарахування штрафу у розмірі 4588,53 грн. з прийняттям в цій частині нового судового рішення про задоволення позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316,317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 по справі № 520/15447/24 скасувати в частині відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АКАДЕМІЯ" про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22.02.2024 року №00/9410/0415 в частині нарахування штрафу у розмірі 4588,53 грн.

В цій частині прийняти нове судове рішення , яким позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22.02.2024 року №00/9410/0415 в частині нарахування штрафу у розмірі 4588,53 грн.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.25 по справі № 520/15447/24 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 28.04.2025 року