Справа № 511/999/25
Суддя: Гринчак С. І.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/999/25

Номер провадження: 2-а/511/26/25

23 квітня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання - Полихи Ю.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Лаврик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати постанову від 17.03.2025 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.3 ст.210 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

1. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позову зазначив, що Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 від 17.03.2025 р. його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у сумі 17 000 гривень, за те, що він як військовозобов`язаний станом на 16.03.2025 року не стоїть на обліку в РТЦК та СП за місцем проживання, чим своїми діями в особливий період порушив:

вимоги абзацу шостого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством,

вимоги абзацу другого пп. 1. п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487), згідно яких призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати па військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

З вищевказаною постановою, позивач не згоден з огляду на те, що він оновив дані ще 03.07.2024 року та був знятий з військового обліку, що вбачається з витягу з Резерв+ від 03.07.2024 року, і ІНФОРМАЦІЯ_3 про це було відомо.

Посилаючись на пп.2 п.1 Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 вважає, що з метою взяття громадянина на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 повинен був вручити йому повістку про виклик для взяття на військовий облік. При цьому, постанова, складена відносно нього, не має доказів, про виклик його для взяття на військовій облік. Повісток він не отримував, хоча відповідачу з 03.07.2024 року було відомо його адресу та номер телефону.

Позивач, вважає, що постановка на військовий облік мала бути проведена після надсилання йому повістки за адресою уточнених ним 03.07.2024 року даних.

Крім того, позивач посилається на положення ст.38 КУпАП, якою визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень передбачених ст.ст.210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

З протоколу, складеного 16.03.2025 року, вбачається, що він не перебував на військовому обліку, чим своїми діями порушив п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених КМУ №1487, п.п.310, ст.1 Закону №2232-ХІІ, що є порушенням вимог ч.3 ст.210 КУпАП.

При цьому, позивач зазначає, що згідно витягу з Резерв+ від 03.07.2024 року, він оновив дані, отже ще 03.07.2024 року Відповідач знав про те, що ОСОБА_1 знятий з обліку та на обліку не перебуває, а тому строк притягнення його до адміністративної відповідальності давно минув, а тому вийшли строки давності притягнення його до адміністративної відповідальності.

2. Процесуальні дії суду.

Ухвалою суду від 31.03.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.(а.с.14)

Ухвалою суду від 07.04.2025 року за клопотанням представника відповідача, продовжено процесуальний строк для подання відзиву. (а.с.24)

16.04.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с.26-27, 28-32)

3. Стислий виклад заперечень відповідача.

У своєму відзиві начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними і надуманими, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на наступне.

Згідно інформації з єдиної автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Оберіг», громадянин ОСОБА_1 27.05.2009 року був знятий з військового обліку у зв`язку із: які прийняті на службу до Національної поліції України, Служби судової охорони, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, ТИП КАРТОТЕКИ: Картотека осіб, які зобов`язані стати на військовий облік.

18.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшло повідомлення про зміну облікових даних ОСОБА_1 від АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» в якому вказано, що він був прийнятий на посаду - підсобного робітника від 12.02.2025 р.

На підставі повідомлення від АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» було складено рапорт №3484 від 24.02.2025 р. про вчинення адміністративного правопорушення. 25.02.2025 р. громадянина ОСОБА_1 подано в розшук як порушника військового обліку.

Відповідно довідки про доставлення 16.03.2025 р. громадянина ОСОБА_1 було доставлено працівником поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 як порушника військового обліку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2025 року, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає АДРЕСА_1 . Водночас згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на 16.03.2025 року ОСОБА_1 не стоїть на обліку в РТЦК та СП за місцем проживання. Позивач своїми діями в особливий період порушив

вимоги абзацу шостого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством,

вимоги абзацу другого пп. 1. п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487), згідно яких призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати па військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення.

Спираючись на попередню інформацію Позивач був знятий з військово обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 та став на спеціалізований облік Національної поліції України. Після звільнення з поліції ОСОБА_1 був знятий з спеціалізованого обліку Національної поліції України, але не став на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомив про своє звільнення. ІНФОРМАЦІЯ_5 дізнався про те, що громадянин ОСОБА_1 звільнився з Національної поліції України з повідомлення про зміну облікових даних ОСОБА_1 від АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» 18.02.2025 р.

Тому всі доводи щодо невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення надані позивачем безпідставні.

4. Позиція сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 обґрунтовуючи свій позов суду пояснив, що він 16.03.2025 року був затриманий на блокпосту працівниками поліції, оскільки ними було виявлено, що він перебуває у розшуку. Однак йому про це нічого відомо не було. В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол за те, що він не став на військовий облік. Проте, він не знав, що після звільнення з органів НПУ, де він перебував на військовому обліку йому необхідно було особисто звернутися для постановки на такий військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважаючи що це робиться автоматично. Крім того, пояснив, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей і тому має законне право на відстрочку, але особисто до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання такої відстрочки, він не звертався, оскільки вважав, що у ТЦК в базі наявна вся необхідна інформація про нього. Просив суд позов задовольнити та скасувати постанову, оскільки він не має достатнього матеріального забезпечення та не в змозі заплатити накладений на нього штраф у сумі 17000 грн..

Представник відповідача Лаврик О.А., якій діяв на підставі довіреності №1/201 від14.01.2025року в судовому засіданні заперечував проти задоволення вище вказаного позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

5. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 16.03.2025 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ст. солдатом ОСОБА_4 було складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП (а.с.9).

З оскаржуваної постанови від 17.03.2025 року, яка складена ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 , (а.с.10) вбачається, що:

16.03.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає АДРЕСА_1 . Водночас згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на 16.03.2025 року ОСОБА_1 не стоїть на обліку в РТЦК та СП за місцем проживання.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 своїми діями в особливий період порушив:

- вимоги абзацу шостого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством,

- вимоги абзацу другого пп. 1. п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487), згідно яких призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати па військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Позивач, звертаючись до суду з вимогою про скасування такої постанови, в якості доказу надав лише витяг з військово-облікового документу Резерв+ (а.с.11), з якого, судом встановлено, що станом на час формування даного документу, а саме 03.07.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 має статус «знято» з обліку.

Водночас, на підтвердження заперечень, Відповідачем надано документи, з яких судом встановлено наступне.

Згідно інформації з єдиної автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Оберіг» (а.с.29), вбачається, що:

- громадянин ОСОБА_1 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 30.10.2002 року,

- 27.05.2009 року був знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такий що прийнятий на службу до Національної поліції України.

З рапорту начальника відділення військового обліку та бронювання ОСОБА_5 (а.с.31 зв.бік) встановлено, що:

- згідно облікової картки ОСОБА_1 , останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 » №НОК-1644 від 13.02.2025р., ОСОБА_1 прийнятий на посаду підсобного робітника, виробничого штату служби експлуатації будівель і споруд дільниця з утримання, ремонту та обслуговування будівель та споруд,

- станом на 21.02.2025 року ОСОБА_1 після звільнення з Національної поліції України не став на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (зі змінами) мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

В цьому ж Законі визначено поняття «особливий період» як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, котрий настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який станом на теперішній час продовжено.

Згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 постановлено про проведення загальної мобілізації.

Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За частиною 3 ст.210 КУпАП наступає адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно п. 8 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вбачається, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

Відповідно до вимог п. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані зобов`язані дотримуватись правил військового обліку, а саме протягом семи днів прибувати до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для постановки на військовий облік, надавати дані щодо зміни місця проживання, місця роботи, сімейного стану, освіти, стану здоров`я тощо.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1, 211 КУпАП, а саме: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом п. 7 вказаного Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

У силу п. 12 згаданого Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Як встановлено з фактичних обставин справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 30.10.2002 року.

27.05.2009 року Позивач був знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки був прийнятий на службу до Національної поліції України і в подальшому перебував на спеціалізованому обліку Національної поліції України до часу звільнення.

В судовому засіданні Позивач підтвердив той факт, що після звільнення з Національної поліції України, він особисто не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою постановки його на військовий облік.

13.02.2025р., ОСОБА_1 прийнятий на посаду підсобного робітника до АТ «Укрзалізниця».

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 дізнався про те, що громадянин ОСОБА_1 звільнився з Національної поліції України з повідомлення про зміну облікових даних ОСОБА_1 від АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» 18.02.2025 р.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що Позивач після звільнення з Національної поліції України та влаштування до іншого місця роботи, не повідомив про це ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок чого ним було порушено військовий облік в особливий період.

Суд зауважує, що постановлення на військовий облік є не правом, а обов`язком військовозобов`язаних. Однак в спірних правовідносинах позивачем не було дотримано встановленого законодавством обов`язку кожного військовозобов`язаного повідомляти в семиденний строк відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки про зміну персональних даних.

Тому всі доводи щодо невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення надані позивачем безпідставні.

Суд, враховуючи надані сторонами докази, вважає, що позивач на протязі семі днів не був позбавлений можливості виконати свій обов`язок щодо оновлення даних шляхом звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Пункт 1 частини 3 статті 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного, з урахуванням приписів пункту 1 частини 3 статті 286 КАС України, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не надано.

Керуючись статтями 72, 73, 77, 139, 246, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 17 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП та накладення на нього штрафу у сумі 17 000,00 гривень залишити без змін.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 28 квітня 2025 року.

Суддя С. І. Гринчак