Справа № 120/5599/25
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

29 квітня 2025 р. Справа № 120/5599/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Так, відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Вказана норма кореспондується із частиною 1 статті 123 КАС України, у якій йдеться про те, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 статті 122 КАС України).

Водночас статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Так, згідно з пунктом 1 частини 2 вказаної статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відтак для звернення до суду із позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, крім оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій, статтею 287 КАС України визначено спеціальний строк, що становить 10 днів, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як свідчить зміст позовної заяви, позивачем оскаржуються дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення арешту на грошові кошти від 25 листопада 2024 року № 75903603, що належать боржнику ОСОБА_1 .

Тобто, предметом оскарження визначено дії державного виконавця, що вчинені ним ще у листопаді 2024 року.

Разом із тим позовна заява надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду 24 квітня 2025 року (до відділення поштового зв`язку таку подано 22 квітня 2025 року), тобто у строк, що значно перевищує десять днів з дня, коли ОСОБА_1 стало відомо про порушення його прав та інтересів, адже кінцевим строком звернення до суду в даному випадку є 05 грудня 2024 року.

Однак разом із позовною заявою не подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Окрім того, відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте до позовної заяви не долучено ані документа про сплату судового збору, ані документа, який би підтверджував підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Водночас разом із позовною заявою подано заяву про звільнення від сплати судового збору. Така заява обґрунтована тим, що відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, зокрема у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. На думку позивача, оскільки позов стосується відновлення невизнаних соціальних гарантій людини з інвалідністю, тому наявні підстави для розстрочення сплати судового збору терміном на 12 місяців. Наприкінці заяви все ж йдеться про звільнення від сплати судового збору.

Визначаючись із тим чи наявні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, враховую наступне.

Частиною 1 статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" закріплюють обставини та умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати.

При цьому визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення сторони від його сплати.

Так, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії" наголошував на тому, що судовий збір має бути розумним, тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Оскільки невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Також Європейський суд з прав людини зазначав на необхідності дотримання, з однієї сторони, балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, а з іншої, - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді. Для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

Тобто, при оцінюванні розміру судового збору, що підлягає сплаті, слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження.

Так, позивачем на підтвердження неможливості сплати судового збору не подано жодних доказів, зокрема відомостей про отримані ним доходи за попередній календарний рік, що унеможливлює надання оцінки майновому стану позивача.

При цьому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Саме на цю норму й посилається позивач у клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

Водночас суд може звільнити від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" (частина 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір").

Відтак у разі, якщо розмір отриманого позивачем доходу у 2024 році перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за 2024 рік, в такому випадку відсутні підстави для звільнення її від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Отже, подані позивачем документи не містять інформації про доходи позивача за попередній календарний рік (2024 рік), а тому для вирішення питання про звільнення його від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" слід надати інформацію про отримані доходи за попередній календарний рік (тобто за 2024 рік).

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлено в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру становить 1211,20 гривень, а за подання фізичною особою адміністративного позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше, ніж 1211,20 гривень та не більше ніж 15140 гривень.

Так, зі змісту позову слідує, що позивач оскаржує дії щодо винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту, що є вимогою немайнового характеру, а також просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду в загальному розмірі 401932,23 гривень, що свідчить про майновий характер цієї вимоги.

Отже, подана позовна заява містить позовні вимоги як майнового, так і немайнового характеру.

Водночас частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 1211,20 гривень за звернення до суду із вимогою немайнового характеру, а за звернення до суду із вимогою майнового характеру - в розмірі 4019,32 гривень (один відсоток від 401932,23 гривень).

Наведене свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам частини 3 статті 161 КАС України.

Окрім того, відповідно до пункту 3 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві, окрім іншого, зазначається обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Однією із позовних вимог у позові визначено стягнення із відповідача моральної шкоди в розмірі 400000 гривень.

Однак позивач у позовній заяві не навів обґрунтований розрахунок суми, яку просить стягнути на свою користь як компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду. Не долучено такий розрахунок і до позовної заяви.

Відтак позивачу слід надати обґрунтований розрахунок суми, що, на його думку, слід стягнути за завдану йому шкоду.

Також за приписами частини 3 статті 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Водночас відповідачем у позовній заяві визначено державного виконавця, а не відповідний орган державної виконавчої служби.

Відтак позивачеві слід привести у відповідність до процесуального закону суб`єктний склад учасників справи.

За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, наведених в мотивувальній частині даної ухвали.

Керуючись статтями 122, 123, 133, 160, 161, 169, 171, 287 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович