Справа № 480/8310/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2025 року Справа № 480/8310/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) (далі відповідач, Військова частина НОМЕР_2 , НОМЕР_1 прикордонний загін ДПС України), в якій просив:
1) визнати протиправним не нарахування та не виплату ОСОБА_1 відповідачем, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду в розмірі 70 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 13.10.2023 по 03.07.2024.
2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду в розмірі 70 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 13.10.2023 по 03.07.2024.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач проходить військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПС України та у період з 13 жовтня 2023 року до 03 липня 2024 року безпосередньо брав участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Начальнику НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України подавалися відповідні рапорти про встановлення додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стриманні збройної агресії, перебуваючи в безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, зокрема щодо позивача.
Однак за вказаний період виплата додаткової винагороди, яка визначена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану відбувалась із порушенням вимог чинного законодавства, адже виплачувалась не в повному обсязі, а саме не в розмірі 100 000 грн. з розрахунку на місяць.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує права та соціальні гарантії позивача, останній звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 25.08.2024 поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що ч. 2 ст. 9 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначила, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Кабінетом Міністрів України затверджено постанову № 704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб. Так, Додатком 15 до даної постанови законодавцем чітко визначений перелік щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу. Згідно Додатку 15 до одноразових додаткових видів грошового забезпечення віднесено: морська винагорода, винагорода за стрибки з парашутом, винагорода за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, винагорода за водолазні роботи, винагорода за бойове чергування (бойову службу).
Таким чином, вважає, що додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану не відноситься до складу грошового забезпечення.
Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій починаючи з 01.01.2023 по 01.08.2024 Сумська область (в тому числі і Юнаківська ОТГ) не включена в перелік районів ведення воєнних (бойових) дій.
Таким чином, з 01.01.2023 відсутня обов`язкова умова для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди перебування в районі ведення бойових дій, а тому, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Крім того, відповідач зауважив, що саме позивачем не було надано жодного доказу, що спростовує позицію прикордонного загону, а виключно ґрунтується на витягах з норм чинного законодавства, що не дає підстав вважати доведеність провини відповідача.
Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 23-26).
Позивач своїм правом щодо надання відповіді на відзив не скористався.
Втім ухвалами суду від 25.09.2024 та від 16.10.2024 у позивача та у відповідача були витребувані додаткові докази у справі. На виконання вимог ухвал суду відповідачем було надано частково витребувані докази та пояснення щодо неможливості надання всіх витребуваних доказів. Позивачем та його представником на виконання вимог ухвали суду ні витребуваних доказів, ні пояснення щодо неможливості надання таких доказів надано не було.
Згідно із ч.9 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Враховуючи вищезазначене, суд вважав можливим розглядати справу за наявними в ній доказами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що позивач у спірний період проходив військову службу у відповідача, що відповідачем не заперечувалось, та у спірний період нараховувалась ОСОБА_1 грошове забезпечення (а.с.11-12).
Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому, зокрема, просив надати інформацію та підтверджуючі документи щодо участі позивача у бойових діях за період з 01.10.2023 до 03.07.2024 (а.с.13-14).
На цей запит, відповідач повідомив, що надати накази Адміністрації Держприкордонслужби України відповідач не може, оскільки не є розпорядником цих документів. Також вказав, що інформація, яка міститься в документах з оперативно-службової діяльності за своєю сукупністю, відноситься до відомостей, що становить службову інформацію Державної прикордонної служби України, яка у свою чергу, є інформацією з обмеженим доступом та не підлягає наданню на адвокатський запит (а.с.10).
Втім, вважаючи, що за період з 13 жовтня 2023р. до 03 липня 2024р. виплата додаткової винагороди, яка визначена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану відбувалась із порушенням вимог чинного законодавства, адже виплачувалась не в повному обсязі, а саме не в розмірі 100000грн. з розрахунку на місяць, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом частини першої статті 6 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV Про Державну прикордонну службу України (далі Закон № 661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, в структуру якої входять, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 661-IV до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
Статтею 16 Закону № 661-IV визначено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством, у тому числі Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Так, відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, а також стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до положень частини 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Частина 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначає, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань кваліфікованим особовим складом, а також враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування, керівниками розвідувальних органів України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про ведення воєнного стану в Україні" (затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022) в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово іншими Указами Президента України цей строк продовжувався та триває станом і на сьогодні.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та від 24 лютого 2022 року № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова № 168), пунктами 1-1 якої, у редакції чинній у спірний період, зокрема до 31.03.2024, було установлено, що
військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби (далі - військовослужбовці), я к і б е р у т ь б е з п о с е р е д н ю у ч а с т ь у б о й о в и х діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, п е р е б у в а ю ч и безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця в и п л а ч у є т ь с я д о д а т к о в а винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких д і я х та з а х о д а х (абз.2 п.1-1);
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз.1 п.1-2 Постанови КМУ №168).
За приписами пункту 2-1 Постанови КМУ № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають, зокрема, особливості виплати додаткової винагороди особам (з 09.11.2023 - та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, враховуючи зміни, внесені Постановою Кабінету Міністрів України № 1162 від 07.11.2023, що набрали чинності з 09.11.2023), зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови; порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.
Постановою Кабінету Міністрів України №419 від 12.04.2024 були внесені зміни до Постанови №168, які застосовується з 1 квітня 2024 року.
Отже, за змістом Постанови №168, у спірний період військовослужбовці Державної прикордонної служби України мали право у спірний період, зокрема:
У позові представник позивача наголошує виключно на тому, що позивач безпосередньо брав участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, однак, за спірний період позивачу не виплачувалось у повному обсязі 100000грн. в розрахунку на місяць.
Беручи до уваги вказані доводи, ОСОБА_1 вважає, що має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000грн., яка передбачена саме абз.2 п.1-1 Постанови КМУ №168, відповідно до якої військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби, я к і б е р у т ь б е з п о с е р е д н ю у ч а с т ь у б о й о в и х діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, п е р е б у в а ю ч и безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких д і я х та з а х о д а х.
Однак суд зауважує, що право на отримання вказаної додаткової винагороди у розмірі 100000,00грн. не є безумовним та виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони б е р у т ь б е з п о с е р е д н ю у ч а с т ь у б о й о в и х діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, п е р е б у в а ю ч и безпосередньо в р а й о н а х ї х з д і й с н е н н я, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
У свою чергу, варто зауважити, що за приписами статті 1 Закону України від 06.12.1991 року № 1932-XII Про оборону України б о й о в і д і ї - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); р а й о н в о є н н и х (бойових) д і й - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Водночас вказана вище постанова Кабінету Міністрів України містить лише загальні умови отримання цієї додаткової винагороди, що передбачена абз.2 п.1-1 Постанови №168 у розмірі 100000грн., а саме одночасна наявність таких умов:
- б е з п о с е р е д н я у ч а с т ь у б о й о в и х діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України,
- п е р е б у в а в а н н я безпосередньо в р а й о н а х ї х з д і й с н е н н я, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
Втім, як вже зазначалось вище, згідно з п.2-1 Постанови КМУ №168 право визначати особливості виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови; порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги надано міністерствам та державним органам за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки.
Представник позивача в обґрунтування позовних вимог вказує на протиправне застосування відповідачем до спірних правовідносин наказів Адміністрації Держприкордонслужби №392-/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, уведеного в дію з 01 серпня 2022 року та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, уведеного в дію з 01 грудня 2022 року (а.с.45-52).
Поряд з цим застосування цих наказів до спірних правовідносин не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки вказані накази стосувалися порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою № 168, зокрема, в 2022році та першій половині 2023р., у той час як спірним періодом у цій справі є 13.10.2022-03.07.2024.
Тобто у спірний період часу особливості виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби було вже урегульовано Особливостями виплати №726.
Так, абзацом 2 підпункту 1 пункту 2 Особливості виплати №726, з урахуванням змін, внесених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.11.2023 № 904, який також застосовується з 01 червня 2023 року, відзначено, що на період воєнного стану додаткова винагорода, у розмірі 100 000 гривень виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
Пунктом 3 Особливості виплати №726 встановлено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах, здійснення яких передбачає виплату додаткової винагороди, зазначеної в підпункті 1 (з 09.11.2023 Наказом Міністерства внутрішніх справ від 22.12.2023 №1062 підпункті 1 замінено словами та цифрою абзаці другому підпункту 1) пункту 2 цих Особливостей, належить виконання військовослужбовцями завдань:
1) безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора:
на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);
з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
з вогневого ураження виявлених повітряних цілей;
з ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту або польотів, пов`язаних з вогневим ураженням противника;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;
з усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони, за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
з контррозвідувального забезпечення, що здійснюється органами Держприкордонслужби, які виконують бойові (спеціальні) завдання в умовах безпосереднього зіткнення з противником, а також проведення оперативно-розшукових і контррозвідувальних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій в умовах безпосереднього зіткнення з противником;
2) з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника, з бойового чергування та інших завдань екіпажів кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів у районах здійснення заходів, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій;
3) з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії.
Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ від № 268 від 26.04.2024, який набрав чинності 15.05.2024, пункт 3 Особливостей виплати №726 був доповнений вказаний перелік завдань, які належать до безпосередньої участі в бойових діях або заходах, здійснення яких передбачає виплату додаткової винагороди, підпунктами 4 та 5 такого змісту:
4) з вогневого ураження противника або вирішення інших бойових (спеціальних) завдань (цілевказання, ведення повітряної розвідки, фотографування, застосування засобів радіоелектронної боротьби) зовнішніми екіпажами безпілотних авіаційних комплексів у складі підрозділу (засобу) експлуатації безпілотних авіаційних комплексів у районах здійснення заходу, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій;
5) з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником на ділянках відповідальності органів Держприкордонслужби (в районах виконання ними завдань) у межах українсько-російської ділянки державного кордону поза районами ведення воєнних (бойових) дій.
Відповідно до пункту 8 Особливостей виплати №726, документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах (що визначені, зокрема, підпунктом 1 пункту 2 цих Особливостей) та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, кількості днів участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
За приписами пункту 11 вказаних Особливостей виплата додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється щомісяця за минулий місяць на підставі наказів відповідно Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня, які видаються до 8 числа поточного місяця.
У разі надходження всіх необхідних документів, визначених пунктом 8 цих Особливостей, після 5 числа поточного місяця видання наказу про виплату додаткової винагороди здійснюється протягом поточного розрахункового місяця.
Наказами Міністерства внутрішніх справ України № 1062 від 22.12.2023 (застосовується з 09 листопада 2023 року) та № 353 від 30.05.2024 (застосовується з 01 квітня 2024 року) були внесені зміни до Особливостей виплати №726, у тому числі і до пункту 11, втім, основний зміст норм пункту 11 Особливостей виплати №726, що стосується спірної виплати, фактично не змінився.
Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України (п.12 Особливостей виплати №726).
Отже, Особливостями виплати №726 (з урахуванням змін та доповнень) наведено вичерпний перелік заходів, за умови виконання яких військовослужбовці набувають права на виплату додаткової винагороди у розмірі 100000грн.
При цьому, як свідчить аналіз пунктів 8 та 11 Особливостей виплати №726, для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, зокрема, у розмірі 100000грн., їхня безпосередня участь у відповідних заходах повинна бути підтвердженою на підставі всіх необхідних документів, визначених пунктом 8 цих Особливостей виплати №726, тобто саме с у к у п ністю наявної інформації у наступних документах: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, періодів (кількості днів) участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
З позову та матеріалів справи (а.с.11-12) судом встановлено, що позивач у спірний період проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) в межах Юнаківської ОТГ, що відповідачем не заперечується.
Втім у позові представник позивача наголошує на тому, що відповідач за спірний період мав нарахувати позивачу додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Надаючи оцінку цим доводам, суд зауважує, що, як вже зазначалось вище, право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00грн. не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі б е з п о с е р е д н ь о ї у ч а с т і у б о й о в и х діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, п е р е б у в а в а ю ч и безпосередньо в р а й о н а х ї х з д і й с н е н н я, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
Задля забезпечення всебічного розгляду справи та вживаючи заходів щодо одержання доказів, судом, ухвалами від 25.08.2024, від 16.10.2024 витребовувалися докази як у позивача, так і у відповідача (а.с.17-18,35).
Так, з метою дослідження вказаних обставин у ході судового розгляду справи у позивача витребовувалися належним чином завірені копії:
- рапортів позивача про встановлення додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і збройної агресії відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168;
- доказів на підтвердження того, які саме завдання/обов`язки і де саме їх виконував позивач упродовж спірного періоду із зазначенням місяців і днів.
Ухвалу суду від 25.08.2024 представник позивача отримав 26.09.2024 (наступний робочий день (а.с.20), втім ні доказів, ні будь-яких пояснень, на виконання вимог ухвали, станом на сьогодні надано не було.
У відповідача витребовувалися належним чином завірені копії документів, що стосуються безпосередньо позивача:
- бойових розпоряджень командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 13.10.2023 до 03.07.2024;
- бойових розпоряджень начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України за період 13.10.2023 до 03.07.2024 року;
- витягів з Журналу бойових дій стосовно участі позивача в бойових діях за період з 13.10.2023 до 03.07.2024;
- рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь Позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за період з 13.10.2023 до 03.07.2024;
- копії наказів про призначення додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022 №168 в розмірі 70 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 13.10.2023 до 03.07.2024;
- доказів на підтвердження того, які саме завдання/обов`язки і де саме їх виконував позивач упродовж спірного періоду із зазначенням місяців і днів.
Також витребовувалася довідка за підписом командира Військової частини НОМЕР_2 (або особи, яка його замінює) з інформацією про те, чи залучався та чи брав безпосередню участь позивач у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у спірний період (окремо по кожному місяцю) та належним чином завірені копії всіх документів та доказів, на підтвердження інформації, що буде зазначена в такій довідці та стосуються відомостей про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у спірний період.
У разі не залучення позивача до вищезазначених дій, суд зобов`язував надати письмову довідку за підписом командира Військової частини НОМЕР_2 (або особи, яка його замінює) з зазначенням того, які саме завдання, за якою посадою і де виконував позивач, як військовослужбовець, у спірний період, з підтвердженням відповідними доказами.
За інформацією, повідомленою відповідачем у відзиві, документи оперативно тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в НОМЕР_1 прикордонному загоні відсутні.
Щодо копій бойових розпоряджень начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, відповідач зазначив, що з урахуванням пп.5.2.7 п.5.2 розділу 5 Бойового статуту Збройних Силу України, фактично зміст бойових розпоряджень не містить переліку персонального складу особового складу військової частини, яка задіяна у виконання бойових (спеціальних) завдань. А так само не містять та не повинні містити деталізовану інформацію, яка може підтвердити або спростувати безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів позивачем.
Стосовно надання інформації з журналів бойових дій про виконання бойових завдань, вказав, що за спірний період відсутні відомості про участь позивача в бойових діях, що унеможливлює надання таких витягів.
Також у відзиві та поясненні за підписом в.о. начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, представник відповідача підтвердив, що позивач у спірний період проходив військову службу в межах Сумського району Сумської області та виконував обов`язки військової служби, визначені посадовими обов`язками та нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок несення військової служби в Держприкордонслужбі, на території, яка не віднесена до району ведення воєнних бойових дій, а саме: залучався до прикордонних нарядів з охорони державного кордону, до резервів чергових сил та засобів.
Інформація про відрядження позивача у спірні періоди до районів ведення воєнних (бойових) дій у відповідача відсутня.
Надаючи оцінку наданим сторонами доказам та поясненням, судом враховано, що право на отримання додаткової винагороду у розмірі 100000 грн. у військовослужбовців Державної прикордонної служби України виникає виключно за умов документального підтвердження всіма необхідними документами, визначених пунктом 8 цих Особливостей виплати №726, б е з п о с е р е д н ь о ї у ч а с т і у б о й о в и х діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, п е р е б у в а ю ч и безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
Так, аналізуючи зміст позовної заяви та надані представником позивача до позову документи, суд зазначає, що представником позивача не надано хронологічні пояснення за наведений період щодо способу, місця перебування та періоду безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, не зазначає про конкретні завдання та дії, які ним виконувались та здійснювались у спірний період, доказів безпосередньої участі у б о й о в и х діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, п е р е б у в а ю ч и безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, позивач також не надав та на них не посилався.
При цьому матеріали справи не містять будь-яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів , необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, п е р е б у в а ю ч и безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у спірному періоді.
Суд враховує, що представник позивача в позовній заяві, викладаючи власну позицію та вказуючи на наявність у позивача законного права на отримання належних йому нарахувань та виплат відповідно до Постанови № 168, посилається лише на те, що позивач є військовослужбовцем НОМЕР_1 Прикордонного загону ДПС України, поряд з цим представником позивача не надано ані пояснень, ані доказів, які можуть бути враховані судом, як підстава для отримання спірної додаткової винагороди (рапорти, накази чи інше). Матеріали справи таких доказів не містять.
Разом з тим, відповідач, заперечуючи проти позовних вимог зазначав, що у спірний період позивач у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань участі не приймав, журнали з бойових дій про виконання бойових дій у вказаний період не містять даних стосовно позивача, підтвердження факту участі підрозділу, у складі якого проходив службу позивач, у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, п е р е б у в а ю ч и безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, за спірний період відсутнє.
Також в позові позивач стверджує, що у спірний період виконував бойові завдання у Сумській області в межах Юнаківської ОТГ.
Ці доводи не можуть бути підставою для виплати спірної допомоги, оскільки, як вже зазначалось згідно з п.12 Особливостей виплати № 726 райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.
Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.
Поряд з цим, відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій у спірний період Сумська область (у тому числі і Юнаківська ОТГ) не була включена в перелік районів ведення воєнних (бойових) дій (а.с. 44).
Таким чином, у ході судового розгляду справи не встановлено наявності доказів та документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, п е р е б у в а ю ч и безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у спірний період.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач не здійснюючи нарахування та виплат спірної винагороди дів у відповідності до вимог Постанови №168 та Особливостей виплати №726, а відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 28.04.2025.

Суддя І.Г. Шевченко