Справа № 280/3196/25
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

29 квітня 2025 року Справа № 280/3196/25 м. Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Семененко М.О., перевіривши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 у виданні за період з 01 жовтня 2024 по теперішній час бойових розпоряджень та поданих рапортів про виплату додаткової винагороди без урахування посад у складі командування та штабу військової частини НОМЕР_4 ешелону оборони з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року№ 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 01 жовтня 2024 по теперішній час з розрахунку 30 000 (тридцять тисяч) грн.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 01 жовтня 2024 по теперішній час розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах на час перебування в посаді, що входить до штабу військової частини НОМЕР_2 .

Позивачем, разом з позовною заявою надано клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду, яке обґрунтована тим, що позивач постійно знаходиться в місці розташування підрозділів військової частини НОМЕР_2 , яка веде оборонні дії на території Запорізької області. Обсяг роботи не дозволяє приділити увагу власним інтересам, що унеможливило своєчасно дізнатись про порушені права та відповідно звернутись до суду, оскільки в пріоритеті своєчасне виконання покладених на нього обов`язків. Вказує, що служба в Збройних Силах України, особливо в умовах воєнного стану, передбачає повну концентрацію на виконанні військових завдань, що може унеможливлювати звернення до суду. Крім того, військовослужбовці, які перебувають у віддалених або небезпечних місцях, не мають можливості підготувати документи для звернення до суду. Просить суд врахувати всі наведенні вище обставини та поновити пропущений строк на звернення до суду.

Оцінюючи такі доводи, слід врахувати, що згідно з правовим висновком п.57 постанови Верховного Суду від 29.11.2024 у справі №120/359/24 проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби: 1) Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.; 2) Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.; 3) Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.; 4) Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.; 5) Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Крім того, слід зазначити, що в постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 Верховний Суд зробив висновок, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі Іліан проти Туреччини Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.52. був застосований підхід, відповідно до якого при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом обґрунтовані обставинами, що об`єктивно перешкоджали в можливості реалізації позивачем права на судовий захист у спірних правовідносинах протягом строку звернення до адміністративного суду та не залежали від волі позивача, враховуючи, що позивач у найкоротші строки реалізував своє право на судовий захист, звернувшись до суду, в умовах воєнного стану, наявні підстави для висновку про те, що строк звернення до адміністративного суду з даним позовом пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Спір виник із публічно-правових відносин, відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) належить до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, подана з дотриманням правил предметної юрисдикції та територіальної підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір.

У позовній заяві заявлено клопотання про витребування у військової частини НОМЕР_2 витягів із бойових розпоряджень, виданих військовослужбовцям стройової частини відділення персоналу штабу (з видаленими даними, що містять охоронювану законом таємницю), довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 01 жовтня 2024 по теперішній час року із зазначенням видів грошового забезпечення.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина 4 статті 9 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 4 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

При цьому, згідно з частинами 6-8 статті 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

За результатом вивчення наявних в матеріалах справи письмових доказів встановлено необхідність витребування від Військової частини НОМЕР_2 зазначених позивачем доказів, оскільки обставини, які можуть підтвердити або спростувати вказані докази, входять до предмету доказування у справі.

Згідно з положеннями частини 1, частини 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, не вимагає проведення судового засідання, то відповідно до положень статей 12, 257 КАС України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 171, 243, 248, 257, 259-262 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, та поновити такий строк.

Відкрити провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Витребувати від Військової частини НОМЕР_2 докази по справі, а саме:

- довідку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01 жовтня 2024 року по 24 квітня 2025 року із зазначенням видів грошового забезпечення;

- копії (витяги) із бойових розпоряджень, виданих військовослужбовцям стройової частини відділення персоналу штабу щодо ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2024 року по 24 квітня 2025 року.

Роз`яснити, що у разі не можливості надати доказі, які витребовує суд, або не можливості надати такі докази у встановлений судом строк, особа, у якої витребувано доказ, зобов`язана повідомити про це суд із зазначенням причин ненадання доказів протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Роз`яснити, що невиконання вимог ухвали суду в частині витребування доказів може мати наслідком застосування заходів, встановлених статтями 77, 80 Кодексу адміністративного судочинства України або заходів процесуального примусу, передбачених статтями 145, 149 Кодексу адміністративного судочинства України (тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, накладення штрафу на відповідальну особу), а також про встановлену законом відповідальність за умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України у спрощеному позовному провадженні відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Запропонувати позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив.

Запропонувати відповідачу подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів у строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Роз`яснити учасникам справи, що до заяв по суті справи мають бути додані документи, що підтверджують надіслання таких заяв та доданих до них доказів іншим учасникам справи.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: adm.zp.court.gov.ua/sud0870/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Семененко