Справа № 420/1082/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1082/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства освіти та науки України, Державного підприємства «Інфоресурс», Одеської державної академії будівництва та архітектури про визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надіслана засобами поштового зв`язку 09.01.2025 року) до Міністерства освіти та науки України, Державного підприємства Інфоресурс та Одеської державної академії будівництва та архітектури, у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправними дії/бездіяльність Міністерства освіти і науки України (код за ), Державного підприємства Інфоресурс (код за ), Одеської державної академії будівництва та архітектури (код за ) щодо нездійснення внесення (виправлення/коригування/доповнення) відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти про те, що поточне здобуття освіти ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту у передбаченому законодавством порядку;

зобов`язати Міністерство освіти і науки України (код за ), Державне підприємство Інфоресурс (код за ), Одеську державну академію будівництва та архітектури (код за ) здійснити внесення (виправлення/коригування/доповнення) відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти про те, що поточне здобуття освіти ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту у передбаченому законодавством порядку;

стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача всі судові витрати.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 20.01.2025 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру у розмірі 1211,20грн., або заявлення клопотання про звільнення від сплати судового збору за законом або за ухвалою суду (з підтверджуючими доказами); встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з дня вручення копії даної ухвали позивачеві.

27.01.2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника позивача, в додатки до якої надано докази сплати судового збору у сумі 1211,20грн., чим виправлені недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст. 262 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01.09.2024 року ОСОБА_1 вступив до Одеської державної академії будівництва та архітектури та наразі здобуває вищу освіту ступеня/рівня «Магістр» на денній формі навчання по спеціальності професії « 191 Архітектура та містобудування». Водночас, згідно даних, що містяться в ЄДИНІЙ державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». Враховуючи це, позивач звернувся до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства «Інфоресурс» та Одеської державної академії будівництва та архітектури із заявами про здійснення внесення (виправлення/коригування/доповнення) відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти у порядку Закону України «Про звернення громадян», однак у задоволенні заяв було відмовлено. Позивач намагається оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, тому для цього потрібна довідка про здобування освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, яка підтверджує відсутність порушення послідовності здобуття освіти. У п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та у п. 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 05.2024 року, немає застережень для надання відстрочки від призова Особам, які повторно поступили на навчання для здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, значеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». За таких обставин, не вбачається підстав для зазначення у довідці позивача про те, що здобуття ним освіти порушує послідовність здобуття освіти, оскільки таких заборон не передбачено законодавством. Питання позбавлення осіб права на відстрочку у зв`язку з повторним вступом на навчання може бути вирішено виключено внесенням відповідних змін до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а не шляхом маніпулювання відомостями про рівні освіти у довідках про здобування освіти за даними єдиної державної електронної бази з питань освіти. Позивач вважає, що у нього наявне право, передбачене вищевказаним законодавством, на отримання з Єдиної державної електронної бази з питань освіти достовірної інформації щодо того, що його поточне здобуття освіти НЕ порушує послідовності, визначеної частиною другою статі 10 Закону України «Про освіту», а відповідачі уповноважені реалізувати права та законні інтереси позивача шляхом здійснення виправлення (внесення/коригування/ доповнення) відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти. Однак після отримання заяв позивача відповідач № 2 ніяких дій щодо змісту заяви не вчинив та перенаправив її на розгляд відповідачу № 1, який повідомив про необхідність звернення саме до відповідача 3, а відповідач 3 повідомив, що підстав для внесення виправлення відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, немає, та фактично відповідачі не виконали свого обов`язку щодо належного розгляду звернень та здійснення виправлення (внесення/коригування/доповнення) відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти. У відповідачів були та є законні підстави для внесення відомостей про позивача до Єдиної державної електронної бази з питань освіти стосовно того, що поточне здобуття освіти позивача не порушує послідовності, визначеної частиною другою статі 10 Закону України «Про освіту» у передбаченому законодавством порядку, а не вчинення таких дій фактично є порушенням з боку державних органів та установ взятих на себе зобов`язань, тобто є порушенням принципів «належного уряджування» та «юридичної визначеності», тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

18.02.2025 року відповідач ДП «Інфоресурс» подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що між МОН України та ПАТ «Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій» укладено договір про надання послуг «Модернізація програмного забезпечення ЄДЕБО в 2024 році» від 07.05.2024 № MOES-C1-EDEBO-01/2. 03.06.2024 до відповідача-2 надійшов лист МОН України від 03.06.2024 № 1/9806-24 в якому з метою забезпечення належного формування довідок про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку, та запобігання наданню закладами освіти недостовірної інформації до ТЦКтаСП МОН України, як держатель ЄДЕБО, попросило відповідача-2 здійснити технічні заходи щодо встановлення в межах виконання доручення від 31.05.2024 № 1/34-Д-24 додаткового скрипта (« 17886.sql»), розробленого ПАТ «Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій» в рамках Договору. Також 03.06.2024 до відповідача-2 надійшов лист МОН України від 03.06.2024 № 1/9758-24 в якому МОН України повідомило заклади освіти, Міністерство оборони України та відповідача-2 про особливості формування здійсненим доопрацюванням програмного забезпечення ЄДЕБО довідок про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку. На виконання доручення Міністра освіти і науки України Оксена Лісового від 31.05.2024 № 1/34-Д-24 та враховуючи лист МОН України від 03.06.2024 № 1/9806-24 відповідач-2 здійснив технічні заходи щодо встановлення додаткового скрипта («17886.sql»), розробленого ПАТ «Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій» на замовлення МОН України в рамках Договору. Враховуючи зазначене, відповідач-2 не здійснював розроблення технічного опису та не забезпечував доопрацювання відповідно до нього програмного забезпечення ЄДЕБО з метою забезпечення закладам освіти можливості формування в ЄДЕБО довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною у додатку 9 до Порядку, та не визначав особливості формування зазначених довідок. Враховуючи зазначене, внесення до ЄДЕБО та підтримання в ЄДЕБО в повному, актуальному та достовірному стані інформації про здобувачів освіти, які навчаються у закладах освіти, не відноситься до компетенції відповідача-1 та відповідача-2. Вчинення зазначених дій відноситься до компетенції суб`єктів освітньої діяльності. Відповідач-1 та відповідач-2 не відносяться до суб`єктів освітньої діяльності, не провадять освітню діяльність. Враховуючи зазначене в ЄДЕБО не вноситься інформація щодо здобувачів освіти стосовно того, порушує чи не порушує на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». Зазначена інформація відображається у довідках про здобувача освіти, що формуються закладами освіти на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, за формою, визначеною у додатку 9 до Порядку, та підписуються уповноваженими працівниками таких закладів шляхом накладання їх кваліфікованих електронних підписів. Зазначені довідки містяться в ЄДЕБО. Заповнення інформації в зазначених вище довідках, стосовно того, порушує чи не порушує на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», здійснюється в ЄДЕБО автоматично згідно з алгоритмом, визначеним Міністерством освіти і науки України, який описано у його листі від 03.06.2024 № 1/9758-24. Також зазначаємо, що законодавством не уповноважено відповідача-1 та відповідача-2 на формування та видачу здобувачам освіти довідок про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку. Крім того, як зазначено у листі Міністерства освіти і науки України від 03.06.2024 № 1/9758-24, для отримання довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку, здобувачу освіти за денною або дуальною формою навчання необхідно звернутись до закладу освіти, в якому він навчається. Враховуючи зазначене, формування та видача довідок про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку, не відноситься до компетенції відповідача-1 та відповідача-2. Вчинення зазначених дій відноситься до компетенції закладів освіти. Таким чином, позивач у своїй позовній заяві фактично просить суд спростувати недостовірну, на його думку, інформацію, що відображається у виданій йому закладом освіти довідці про здобувача освіти. З огляду на вище наведене, відповідач-2 позовні вимоги позивача не визнає, заперечує, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

28.02.2025 року відповідач Міністерство освіти і науки України подало відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, ОСОБА_1 (04.08.1997) у 2014 році був зарахований до Одеської державної академії будівництва та архітектури (початок навчання 01.09.2014) за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 6.060102 «Архітектура», завершено навчання 30.06.2018. У 2018 році був зарахований до Одеської державної академії будівництва та архітектури (початок навчання 01.09.2018) за освітнім ступенем магістр за спеціальністю 191 «Архітектура та містобудування», відраховано 28.02.2019. У 2022 році був зарахований до відокремленого структурного підрозділу «Механіко-технологічний фаховий коледж Одеського національного технологічного університету» (початок навчання 01.09.2022) за освітнім-професійним ступенем фаховий молодший бакалавр за спеціальністю 151 «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології», відраховано 10.04.2014. Таким чином, ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку. Саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у відповідному полі зазначено «Ні, порушує», що відповідає дійсності. Не вважається порушенням послідовності здобуття освіти у разі, якщо здобувача освіти було поновлено на навчання або переведено з іншого закладу освіти, а попереднє навчання було за таким же рівнем, що й поточне навчання. Міністерство діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стосовно зобов`язання Міністерства внести зміни до ЄДЕБО, Міністерство зазначає, що питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО, а також надання довідки, яка формується за даними ЄДЕБО і має підтверджувати статус здобувача вищої освіти, належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності. Як вбачається зі змісту позовної заяви, представник заявника в позовній заяві просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28000грн. враховуючи критерії обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат у даній справі, з урахуванням співмірності витрат на оплату послуг адвоката, підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу. Враховуючи вищезазначене, Міністерство освіти і науки України просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства освіти та науки України, Державного підприємства «ІНФОРЕСУРС», Одеської державної академії будівництва та архітектури про визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 2014 році був зарахований до Одеської державної академії будівництва та архітектури (початок навчання 01.09.2014) за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 6.060102 «Архітектура», завершено навчання 30.06.2018. Диплом бакалавра серії НОМЕР_2 .

01 вересня 2018 року на підставі наказу № 415/ас від 20.08.2018 року, позивача зараховано на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр на 1 курс денної форми навчання до Одеської державної академії будівництва та архітектури за спеціальністю « 191 Архітектура та містобудування. Архітектура будівель і споруд» (а.с.36-37).

28 лютого 2019 року, на підставі наказу № 125/ас, позивача було відраховано з Одеської державної академії будівництва та архітектури за власним бажанням з 28.02.2019 року (а.с.39-40).

01.09.2024 року, на підставі наказу № 476/ас від 28.08.2024 року, позивача зараховано на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр на 1 курс денної форми навчання до Одеської державної академії будівництва та архітектури за спеціальністю « 191 Архітектура та містобудування. Архітектура будівель і споруд» (а.с.43-44).

Згідно з довідкою № 237577 від 02.09.2024 року, на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти зазначено «Ні, порушує» послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту», (а.с.14).

10.10.2024 року позивач звернувся із заявами до Міністерства освіти і науки України та ДП «Інфоресурс» про вжиття заходів щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" (а.с.15-22).

12.12.2024 року позивач звернувся із заявою до Одеської державної академії будівництва та архітектури про вжиття заходів щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" (а.с.25-27).

ДП «Інфоресурс» надало лист-відповідь № 01-13/3648 від 24.10.2024 року в якому вказало, що заяву надсилає за належністю для розгляду в межах компетенції до Міністерства освіти і науки України (а.с.30).

25.12.2024 року Одеська державна академія будівництва та архітектури надала лист-відповідь № 01-1454 від 25.12.2024 року у якому вказала, що підстави звернення у академії до Міністерства освіти і науки України щодо видалення (виправлення/коригування/доповнення) інформації про історію навчання ОСОБА_1 , що міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, відсутні (а.с.31-32).

За результатом розгляду заяви Міністерство освіти і науки України надало лист-відповідь № 3/9825-24 від 05.12.2024 року, в якому вказало на неможливість внесення відповідних змін до системи ЄДЕБО з огляду на те, що повторне зарахування на навчання на такий же самий освітній рівень означає, що «особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності, що в термінах визначення послідовності здобуття освіти свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку». Питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності (а.с.45-47).

Позивач вважає, що бездіяльність відповідачів є протиправною, у зв`язку з чим звернувся до адміністративного суду з позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту», рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про вищу освіту», особа має право здобувати ступінь магістра за умови наявності в неї ступеня бакалавра.

Відповідно до ст.7 Закону, інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Позивач в 2018-2019 роках проходив навчання для здобуття освіти за рівнем «магістр», але навчання не завершив, та відповідний диплом не отримав. За таких обставин, в нього залишився попередній рівень вищої освіти «бакалавр», що не перешкоджає йому повторно поступати на навчання для отримання кваліфікаційного рівня «магістр».

Міністерство освіти та науки України надало до відзиву лист, адресований керівникам закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти від 03.06.2024 за №1/9758-24. На сторінці 3 цього листа, відповідач сам вказує, що «…не вважається порушенням послідовності наступне здобуття освіти:… здобувач освіти у 2021 році вступив для здобуття ОС бакалавра та був відрахований у 2023 році. У 2024 році повторно вступив для здобуття ОС бакалавра. « Довідці буде зазначено «Так, не порушує»….».

Доводи відповідача з приводу того, що повторне зарахування на навчання означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності є безпідставними та такими, що не відповідають ані законодавству, ані змісту листа від 03.06.2024 за №1/9758-24.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про вищу освіту» єдиним документом, що підтверджує той факт, що особа успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію є диплом про вищу освіту.

Оскільки, позивач не отримував диплом «магістра», то вважається, що він не пройшов та не виконав відповідну освітню програму за цим рівнем, а тому відсутні перешкоди для його повторного зарахування для навчання за цим рівнем вищої освіти.

Суд зазначає, що довідка про здобувача освіти за даними єдиної державної електронної бази з питань освіти, неправильність внесення відомостей до якої оскаржує позивач, передбачена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024.

Тобто, зазначений документ не впливає на отримання позивачем освіти, а лише є документом, який підтверджує наявність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Відповідно до п. 62 Порядку здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.

Здобувачі освіти, які навчаються за державним замовленням у закладах освіти із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління МВС та ДСНС, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти за формою, визначеною у додатку 9, видану закладом освіти із специфічними умовами навчання.

Суд звертає увагу, що ані у п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону, ані у п. 62 Порядку немає застережень для надання відстрочки від призову під час мобілізації особам, які повторно вступили на навчання для здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

Згідно ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначаючись щодо належного способу захисту порушеного права позивача, суд зазначає таке.

Статтею 74 Закону № 2145-VIII встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).

Електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти).

Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - держатель Електронної бази) є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.

Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратор Електронної бази: здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; проводить навчання для роботи з Електронною базою; здійснює інші заходи, передбачені законом.

Створення, ведення та адміністрування Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти здійснюються відповідно до цього Закону та законів України "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", «Про захист персональних даних", «Про авторське право і суміжні права" та «Про публічні електронні реєстри".

Суб`єктами ведення Електронної бази є, зокрема, держатель та адміністратор Електронної бази.

Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки. Адміністратор Електронної бази: здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; проводить навчання для роботи з Електронною базою; здійснює інші заходи, передбачені законом.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 № 620, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.10.2018 за №1132/32584 (далі - Положення), це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України "Про освіту" (далі - Закон) з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - ЄДЕБО) в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.

Пунктом 5 розділу І Положення передбачено, що власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

Основні функції уповноважених суб`єктів у ЄДЕБО визначені розділом ІV Положення, зокрема, розпорядник ЄДЕБО, зокрема, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; вносить до ЄДЕБО іншу інформацію, визначену законодавством; забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Адміністратор ЄДЕБО забезпечує: функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення та веб-сайту з інформаційно-пошуковою системою доступу до відкритих даних, що містяться в ЄДЕБО; структурну систематизацію даних, що містяться в ЄДЕБО, відповідно до державних та/або галузевих класифікаторів; взаємодію ЄДЕБО з іншими автоматизованими системами, інформаційними ресурсами та державними реєстрами у випадках та у порядку, визначених законодавством; оброблення, ведення обліку та зберігання в ЄДЕБО замовлень, поданих суб`єктами освітньої діяльності в електронній формі, на формування інформації, що відтворюється в документах про освіту, студентських (учнівських) квитках державного зразка, в порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти; внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначена відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО; виконання інших заходів із забезпечення функціонування ЄДЕБО у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

Отже, саме Міністерство освіти і науки України та Технічний адміністратор Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" мають повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" щодо позивача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи відповідачів суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що за звернення до суду із вказаним позовом позивач сплати судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Суд на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України дійшов висновку про стягнення з відповідачів в рівних частках за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору у розмірі 403,73грн., оскільки спір в суді виник внаслідок неправильних дій усіх відповідачів.

Що стосується відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 28000грн., які складаються з послуг (а.с.49): юридичні консультації; пошук та аналіз чинного законодавства та актуальної судової практики щодо питання клієнта; створення правової стратегії представництва клієнта; збір доказів; спроба досудового врегулювання спору; підготування та подання до суду процесуальних документів (адміністративного позову, клопотань, заяв та розрахунку); юридичний супровід вищевказаної адміністративної справи в суді; інші дії (згідно опису робіт).

Судом встановлено, що позивач в підтвердження понесених витрат надав суду: договір №300 від 08.10.2024 року про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом Білик В.С. з ОСОБА_1 (а.с.54-55); додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги (а.с.56); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.53); ордер на надання правничої допомоги (а.с.52); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (а.с.49); квитанція та платіжна інструкція (а.с.50-51) про сплату адвокату Білик В.С. загалом 28000грн.

Згідно п.2.1 Договору №300 від 08.10.2024 року в редакції додаткової угоди №1 від 03.01.2025 року п.2.1 Договору викладено у наступній редакції:

На виконання п.1.1 цього Договору Клієнт зобов`язується: починаючи з 01.01.2025 року щомісячно сплачувати Адвокату фіксований платіж на суму по 8000грн. не пізніше першого числа кожного місяця до моменту припинення/розірвання цього договору.

Відповідно до п.4.2 Договору №300, положення якого залишилися без змін, позивач зобов`язаний оплатити адвокату передбачені пунктами 2.1, 2.2 Договору гонорар та фактичні витрати згідно виставлених рахунків.

Відповідно ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч.3-4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд встановив, що згідно детального опису робіт від 07.01.2025 року (а.с.49), адвокат Білик В.С. надав ОСОБА_1 правничу допомогу за час «протягом 2025-2026 років» від 28000грн. (вартість). Детальний опис підписаний тільки адвокатом Білик В.С.

Позов поданий 09.01.2025 року.

Передбачені умовами п.4.2 Договору №300 рахунки, виставлені Адвокатом для оплати Клієнту, у матеріалах справи відсутні.

Акти наданих послуг з правничої допомоги також відсутні, хоча умовами договору їх складання не передбачено.

За додатковою угодою №1 від 03.01.2025 року передбачена щомісячна сплата з 01.01.2025 року по 8000грн. щомісячно фіксованого платежу до моменту припинення договору. Позивачем на рахунок адвоката сплачено 8000грн. 03.01.2025 року (а.с.51) та 20000грн. 08.10.2024 року (а.с.50).

З огляду такого, суд дійшов висновку, що подані докази понесення витрат на правничу допомогу не є достатніми для визначення їх дійсної суми щодо розгляду справи в суді першої інстанції. Перелік послуг, наданих адвокатом на суму 28000грн. за період дії договору з додатковою угодою та до дати вирішення справи, вартість яких підтверджена позивачем суд не отримав.

Це позбавляє суд можливості визначити вартість послуг адвоката для розподілу між сторонами на даний час, виходячи з положень ч.7 ст.139 КАС України.

Питання розподілу витрат на правничу допомогу з урахуванням заперечень відповідача може бути розглянуте у разі подання суду належних доказів.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства освіти та науки України, Державного підприємства ІНФОРЕСУРС, Одеської державної академії будівництва та архітектури про визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства Інфоресурс, Одеської державної академії будівництва та архітектури у вигляді нездійснення внесення (виправлення/коригування/доповнення) відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти про те, що поточне здобуття освіти ОСОБА_1 не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту у передбаченому законодавством порядку.

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України, Державне підприємство Інфоресурс, Одеську державну академію будівництва та архітектури здійснити внесення (виправлення/коригування/доповнення) відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти про те, що поточне здобуття освіти ОСОБА_1 не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту у передбаченому законодавством порядку.

Стягнути з Міністерства освіти і науки України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 403(чотириста три)грн. 73коп.

Стягнути з Державного підприємства "Інфоресурс" за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 403(чотириста три)грн. 73коп.

Стягнути з Одеської державної академії будівництва та архітектури за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 403(чотириста три)грн. 73коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Міністерство освіти і науки України (, адреса: просп.Берестейський, буд.10, м. Київ,).

Відповідач: ДП "Інфоресурс" (, м. Київ, вул. Довженка Олександра,буд.3).

Відповідач: Одеська державна академія будівництва та архітектури (; адреса: вул. Дідріхсона, буд. 4, м. Одеса, 65052).

Суддя М.М. Аракелян