Справа № 160/9244/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
29 квітня 2025 р.Справа №160/9244/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №160/9244/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина НОМЕР_1 про скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
1. 31.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), у якій просить:
- визнати протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про призначення та зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до списків особового складу військової частини;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із списків особового складу військової частини;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та видати військово-обліковий документ з відміткою про виключення з військового обліку.
2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
3. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
4. 28.04.2025 представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить:
- заборонити військовій частині НОМЕР_1 в особі її посадових/службових осіб вчиняти будь-які дії щодо направлення або переведення військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для проходження військової служби за межі навчального центру чи до іншого місця служби або іншої військової частини до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №160/9244/25.
5. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що 26.02.2025 ОСОБА_1 , якого було визнано непридатним до військової служби та виключено з військового обліку було примусово доставлено працівниками ТЦК та СП для уточнення облікових даних.
6. 27.02.2025 ОСОБА_1 було мобілізовано та направлено для проведення базової загальновійськової підготовки до навчальної частини НОМЕР_1 . Непридатність ОСОБА_1 до військової служби та виключення його з військового обліку підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_6 від 04.03.2020, виданого призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 . Його було зараховано в запас від 04.04.2019 за ст. 38 «а» (некоронарогенні хвороби серця), 04.03.2020 виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_7 .
7. Станом на 21.04.2025, солдат ОСОБА_1 перебуває на території навчальної військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 . Це підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2025, відміткою у військовому квитку про те, що з 27.02.2025 курсант ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а також направленням на проходження ВЛК від 14.04.2025, виданим військового частиною НОМЕР_1 . Таким чином, враховуючи, що незважаючи на визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, відповідачем протиправно було проведено у примусовому порядку його мобілізацію та направлено для проходження базової загальновійськової підготовки до навчальної військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим представник позивача просити суд застосувати заходи забезпечення позову.
8. Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
9. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
10. Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
11. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
12. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
13. Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
14. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
15. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
16. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
17. Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
18. При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
19 Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
20. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
21. Судом з позовної заяви встановлено, що ОСОБА_1 , якого було визнано непридатним до військової служби та виключено з військового обліку, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_6 від 04.03.2020, виданого призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 .
22. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2025-0414-1105-5213-3 від 18.04.2025 солдат ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
23. 27.02.2025 ОСОБА_1 було мобілізовано та направлено для проведення базової загальновійськової підготовки до навчальної частини НОМЕР_1 .
24. Питання правомірності призову ОСОБА_1 є предметом спору у цій справі.
25. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
26. Частиною 3 ст. 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
27. При цьому, за приписами ч. 7 ст. 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
28. У силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
29. Варто зазначити, що зупинення дії чи заборона вчиняти будь-які дії відповідно Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та будь-яких інших законів України не входить до повноважень адміністративного суду та не може бути реалізовано в рамках розгляду заяви про забезпечення позову.
31. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.
32. При цьому припинення юридичної сили індивідуального акта, у тому числі і наказів, відбувається автоматично у разі задоволення позову після набрання законної сили рішенням суду.
33. Тобто, вчинення дій щодо можливого переміщення не вплине на можливість захисту прав позивача шляхом скасування зазначеного спірного наказу про призов на військову службу. Таким чином, заборона направлення/переведення позивача ніяким чином не може додатково гарантувати, що рішення про скасування наказу про призов на військову службу, у разі задоволення позову, буде виконано, оскільки, як зазначалось, припинення юридичної сили наказів відбувається автоматично та не потребує додаткових дій.
34. Спосіб забезпечення позову, про який просить позивач, не є нерозривно пов`язаним з підставами та предметом адміністративного позову, оскільки ніяк не вплине на можливість припинення юридичної сили індивідуальними актами у разі набрання законної сили рішенням суду, якщо позов буде задоволено.
35. З огляду на предмет спору, викладене свідчить про непропорційність та неспівмірність заходів забезпечення позову, про які просить заявник, а отже й про відсутність підстав для їх застосування.
37. Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений і триває, у точу числі, на момент розгляду заяви про забезпечення позову.
38. Суд звертає увагу, що ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 10 згідно із Законом України «Про внесення зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2359-IX від 08.07.2022, відповідно до якого не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
39. Таким чином, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
40. Як зазначено судом, представник позивача просить забезпечити позов шляхом заборони військовій частині НОМЕР_1 в особі її посадових/службових осіб вчиняти будь-які дії щодо направлення або переведення військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для проходження військової служби за межі навчального центру чи до іншого місця служби або іншої військової частини до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №160/9244/25.
41. На переконання суду, обраний заявником вид забезпечення позову, за своїм змістом є фактично забороною вчиняти дії щодо виконання відповідних наказів, які можуть бути видані командиром військової частини в майбутньому, що відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
42. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення, відтак суд робить висновок про відсутність визначених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.
43. Керуючись ст. ст. 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
44. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №160/9244/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина НОМЕР_1 про скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
45. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Р.З. Голобутовський