Справа № 2-а-3893/11
Суддя: Маймур Ф. Ф.
Дата ухвалення: 2011-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-3893/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2011 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Маймур Ф.Ф., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка є постраждалою від Чорнобильської катастрофи ІІ категорії, зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату з 01 січня 2007 року зазначеної щорічної допомоги у відповідності з вимогами ст. 48 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою від 09 червня 2011 року було відкрито скорочене провадження у даній справі; вимоги позову до 07 грудня 2010 року було залишено без розгляду у зв`язку з пропуском з боку позивача строку звернення до адміністративного суду та відсутністю, на переконання суду, підстав для його поновлення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він є особою, постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції ІІ категорії, а тому відповідно до статті 48 Закону № 796-ХІІ має право на щорічну виплату на оздоровлення у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, однак відповідач проводить виплати на оздоровлення в заниженому розмірі, що порушує його права.

01 липня 2011 року представник відповідача подав заперечення на позов, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню, оскільки вимоги чинного законодавства при виплаті пенсії позивачу дотримуються та виплати проводяться в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Оцінивши обставини у справі, приходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Положеннями статті 14 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивача віднесено до ІІ категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії передбачена щорічна виплата на оздоровлення в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат.

Як встановлено судом, с 2007 року по 2010 рк включно ОСОБА_1 виплачувалась щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 100 грн., передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інваліду І групи. Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційними Постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року не приймалось.

Проте, відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи, що відповідач Управління праці і соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради при проведенні нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення керувався підзаконним актом Постановою Кабінету Міністрів України за №562, яка не має силу Закону і в цьому випадку пріоритетним є застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування відповідачем зазначеної вище допомоги на оздоровлення в меншому ніж передбачено Законом розмірі.

За таких обставин, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами, суд дійшов до висновку про необхідність зобов`язати відповідача Управління праці і соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради провести перерахунок та здійснення соціальних виплат - виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік у відповідності із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що відповідно до ст.62 Закону №796-ХІІ порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого, відповідно до ст.117 Конституції України, є обов`язковим до виконання, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений Законом.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України вже у 2006 році доповнила Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи статтею 71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону (Закон № 231-V від 5 жовтня 2006 року).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а статтею 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Суд вважає безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов`язання відповідачів призначити (встановити) позивачу, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії , щорічної допомоги на оздоровлення згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивачу фактично з 1996 року вже призначена і виплачується зазначена вище щорічна допомога на оздоровлення, проте виплачується в меншому розмірі ніж це передбачено законом, що регулює спірні правовідношення. Тому підстав для задоволення позивних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача призначити щорічну допомогу на оздоровлення суд не вбачає.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачеві потрібно було нарахувати та виплатити в 2011 році щорічну разову допомогу на оздоровлення, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Тобто відповідач повинен був керуватись Законом, згідно якого розмір вказаної допомоги визначається залежно від розміру мінімальної заробітної плати. У 2011 році розмір мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України від 23.12.2010 р. N 2857-VI затверджений у наступному розмірі: 01.01.2011 1.03.2011- 941 грн., 01.04.2011 30.09.2011- 960 грн., 01.10.2011 30.11.2011- 985 грн.

Таким чином за 2011 рік позивачу потрібно було нарахувати та виплатити щорічну разову допомогу на оздоровлення в розмірі Х 8 * 960 грн = 4 800 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 10, 11, 14, 128, 159, 160, 162, 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Зобов`язати Управління праці і соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради провести перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік у відповідності із ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат.

Зобов`язати Управління праці і соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради провести виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік у відповідності із ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі п`яти мінімальних заробітних

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після спливу строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Маймур Ф.Ф.