Справа № 640/25913/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання дій протиправними, -
13.09.2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Головного управління ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), в якому позивач просить суд:
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з метою реалізації конституційного права на безоплатне отримання земельної ділянки для експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 06.05.2021 року звернувся до Київської міської ради з заявою. Проте у відповідь на його звернення Департаментом земельних ресурсів підготовлено проект рішення на відмову громадянину ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою. Позивач вважає, що проект рішення на відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки виготовлена документація відповідає «Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві», затвердженого рішенням Київради від 20.04.2017р. Наведені обставини, на думку позивача, підтверджують протиправність дій відповідача при підготовці проекту рішення, що зумовило його звернення до суду.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2021 року справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
11.11.2021 року Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) подано письмовий відзив проти позову, в якому відповідачем позовні вимоги заперечуються в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказує, що відповідно до приписів пункту 3.11 Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації), яке затверджене рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 № 182/342, Депртамент розробляє в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради.
Департамент розробляє проект рішення Київської міської ради про передачу земельної ділянки у власність на підставі технічної документації із землеустрою, а у випадку, якщо в такій документації наявні розбіжності або неточності, то це, відповідно, позбавляє Департамент можливості розробити відповідний проект рішення Київської міської ради про передачу земельної ділянки у власність без усунення недоліків заявником. Листом від 07.06.2021 № 0570202/1 Департамент повідомив позивача про підготовку проекту рішення Київської міської ради « Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2 » від 04.06.2021 та передано його на розгляд Київської міської ради.
Однією з підстав для розробки такого проекту рішення Київської міської ради стало те, що конфігурація будинку, який належить на праві власності позивачу згідно з технічним паспортом на нього, не відповідає конфігурації, відображеній сертифікованим інженером землевпорядником ФОП ОСОБА_2 на графічних матеріалах документації із землеустрою.
Одночасно з цим відповідач зауважує, що розробка проекту рішення не є остаточною затвердженою відмовою та на такому етапі здійснення управлінських функцій відсутнє порушене право позивача.
З огляду на вищевикладене відповідач вказує на необґрунтованість позовних вимог і просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
12.11.2021 року Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) подано клопотання про долучення додаткових доказів у справі.
12.11.2021 року Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) подано заяву про залишення позову без розгляду.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду, справу передано для розгляду судді Рябчук О.С.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
18.02.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) подав письмовий відзив проти позову. Відповідачем позовні вимоги заперечуються в повному обсязі, в обґрунтування своєї позиції вказують, що під час розгляду проекту рішення ( дії щодо підготовки якого оскаржуються) на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин від 08.09.2021, не підтримано проект рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ».
Водночас, прийнято рішення про відхилення проекту рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_3 .
Далі, до Департаменту повернуто справу 581128464 з відповідним проектом рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ».
Зважаючи на викладене Департаментом було підготовано та 24.09.2021 направлено до Київської міської ради проект рішення Київської міської ради «Про приватизацію громадянином ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 » (581128464) для подальшого опрацювання відповідно до Регламенту.
Тобто, Департамент кожного разу відповідно до Порядку та Положення, у межах строків визначених законодавством, у відповідності з частиною другою статті 19 Конституції України надавав відповіді та зауваження на клопотання ОСОБА_1 .
Зважаючи на викладене, неможливо стверджувати, що дії Департаменту є протиправними щодо розгляду та опрацювання заяв ОСОБА_1 та підготовки проекту рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано час на усунення недоліків адміністративного позову, а саме надання доказів на підтвердження повноважень Калько Д.О. діяти в інтересах позивача.
23.04.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представником ОСОБА_1 надано заяву на усунення виявлених недоліків адміністративного позову.
Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Частиною 4статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Заяву ОСОБА_1 від 06.05.2021р. зареєстровано та заведено справу клопотання №581128464 від 06.05.2021року.
Листом від 07.06.2021 № 0570202/1 Департамент повідомив позивача про підготовку проекту рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки (далі - Земельна ділянка) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2 ».
04.06.2021 даний проект рішення було направлено до Київської міської ради для розгляду відповідно до Регламенту Київської міської ради. Під час розгляду зазначеного проекту рішення на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин від 08.09.2021, не підтримано проект рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ».
Водночас, прийнято рішення про відхилення проекту рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_3 ».
До Департаменту повернуто справу 581128464 з відповідним проектом рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ».
Зважаючи на викладене Департаментом було підготовано та 24.09.2021 направлено до Київської міської ради проект рішення Київської міської ради «Про приватизацію громадянином ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 » (581128464) для подальшого опрацювання відповідно до Регламенту.
Вважаючи, що відповідачем було допущено протиправні дії при підготовці проекту рішення «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_3 », позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Згідно з частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Отже, чинним законодавством чітко визначено, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
При цьому чинним законодавством не передбачено права суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №545/808/17.
Положеннями п. 31 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання регулювання земельних відносин відповідно до Закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
За приписами ч. 5 ст. 60 вказаного Закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Стаття 59 цього Закону визначає, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 22 Закону України від 15.01.1999 №401-XIV «Про столицю України - місто-герой Київ» у зв`язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право, зокрема, встановлювати порядок утримання та експлуатації об`єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.
З огляду на вищезазначені норми, питання безоплатної передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, яким в даному випадку є Київська міська рада.
Порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності врегульовано Порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, що затверджений рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №241/2463 (далі - Порядок).
У пункті 2.1 Порядку встановлено, що зацікавлена особа звертається до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або заявою на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Відповідно до пункту 2.4 Порядку приймальня Київради з земельних питань аналізує матеріали клопотання у частині наявності визначених додатком 2 до цього Порядку документів та за результатами такого аналізу пояснює зацікавленій особі необхідність подання додаткових документів згідно з цим Порядком або реєструє клопотання. У разі реєстрації клопотання приймальня Київради з земельних питань направляє запит, у тому числі через засоби електронного зв`язку, до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент містобудування та архітектури) щодо отримання витягу з містобудівного кадастру та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня, передає матеріали клопотання до Департаменту земельних ресурсів.
Згідно з пунктом 2.5 Порядку Департамент земельних ресурсів, керуючись даними міського земельного кадастру, містобудівного кадастру та Державного земельного кадастру, аналізує подані матеріали клопотання на відповідність меж земельної ділянки, її заявленого функціонального призначення даним містобудівного кадастру та протягом не більше семи робочих днів готує проект рішення Київської міської ради про надання дозволу (проект рішення Київської міської ради про відмову у наданні дозволу) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який невідкладно, не пізніше наступного робочого дня, передає до секретаріату Київської міської ради у порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради. Пояснювальна записка до проекту рішення Київської міської ради обов`язково має містити інформацію щодо: правового статусу земельної ділянки;- правового статусу об`єкта нерухомого майна (за наявності); особи заявника та іншу наявну інформацію, що має значення для прийняття рішення Київської міської ради.
До справи-клопотання обов`язково додаються: витяг з містобудівного кадастру та чергового кадастрового плану з ПК «Кадастр» про земельну ділянку; матеріали супутникової зйомки земельної ділянки, зробленої не пізніше ніж за один рік до дня реєстрації проекту рішення в секретаріаті Київської міської ради; матеріали актуальної фотофіксації, зробленої не пізніше ніж за тридцять календарних днів до дня реєстрації проекту рішення в секретаріаті Київської міської ради (за наявності), або на вимогу депутатів Київської міської ради.
Департамент земельних ресурсів несе відповідальність за достовірність і повноту інформації, зазначеної вище.
З вищенаведених правових норм слідує, що Департамент земельних ресурсів уповноважений щодо підготовки проекту рішення Київської міської ради про надання дозволу (проект рішення Київської міської ради про відмову у наданні дозволу) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки . За результатами розгляду заяви про надання у користування (оренду) земельної ділянки приймається відповідне рішення про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки в користування (у власність).
Заяву ОСОБА_1 від 06.05.2021р. зареєстровано та заведено справу клопотання №581128464 від 06.05.2021року.
Листом від 07.06.2021 № 0570202/1 Департамент повідомив позивача про підготовку проекту рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки (далі - Земельна ділянка) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2 ».
04.06.2021 даний проект рішення було направлено до Київської міської ради для розгляду відповідно до Регламенту Київської міської ради. Під час розгляду зазначеного проекту рішення на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин від 08.09.2021, не підтримано проект рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ».
Водночас, прийнято рішення про відхилення проекту рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_3 ».
Відносно доводів позивача про протиправність проекту рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки (далі - Земельна ділянка) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2 », суд зазначає, що проект рішення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжує, змінює або припиняє права чи обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин. Будь-які висновки, викладені в проекті рішення чи в пояснювальній записці до нього, самі по собі не можуть порушувати права, свободи чи інтереси позивача, а є лише службовою діяльністю суб`єкта владних повноважень.
Суд не має підстав надавати правову оцінку вказаному рішенню, розглядаючи законність/незаконність підстав, що були покладені відповідачем при відмові позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Вказане рішення не може бути перевірено судом в межах розгляду даного спору, адже не є його предметом, з урахуванням також того, що воно є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжує, змінює або припиняє права чи обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин та може порушувати права, свободи чи інтереси позивача, з огляду на що, має бути предметом окремого судового розгляду.
Враховуючи викладене правове регулювання та встановлені судом обставини справи, саме Департамент земельних ресурсів уповноважений готувати та подавати в установленому порядку проекти Київської міської ради з питань передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб, які виносяться на пленарне засідання Київської міської ради.
В межах розгляду даної адміністративної справи судом не встановлено протиправних дій відповідача щодо підготовки проекту рішення для затвердження Київською міською радою, оскільки саме така поведінка державного органу компетенційно закріплена чинним Порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, що затверджений рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №241/2463.
Статтею 55 Конституції України закріплено фундаментальний принцип судового захисту всіх порушених прав людини і громадянина. Так, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, зокрема, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Суд звертає увагу, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо надання дозволу на розроблення проектів землеустрою земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави, дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
Відтак, судом не було встановлено протиправної поведінки Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), що полягають у підготовці проекту рішення Київської міської ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 в передачі у приватну власність земельної ділянки (далі - Земельна ділянка) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2 », оскільки саме на цей орган покладено функцію з підготовки рішень для затвердження Київською міською радою та саме такий порядок вчинення дій встановлено Порядком.
Таким чином судом не встановлено обставин, що свідчили про протиправність дій відповідача в даному адміністративному спорі, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, не виконано та не доведено правомірність та законність його дій.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання дій протиправними відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук