Справа № 759/1529/25
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1529/25

пр. № 2-а/759/94/25

21 квітня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.12.2024 через мобільний застосунок «ДІЯ» йому стало відомо про винесення відповідачем постанови від 17.10.2024 № 2100 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього штрафу у розмірі 25 500,00 грн. Зі змісту постанови державного виконавця позивач дізнався про накладення на нього штрафу постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.10.2024 № 2100. До цього моменту, як стверджує позивач, він не був обізнаний про складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення та накладення штрафу у розмірі 51 000,00 грн (згодом зменшеного до 25 500,00 грн).

Позивач вказує, що одразу після отримання інформації про відкриття виконавчого провадження, він вжив заходів для отримання копії оскаржуваної постанови та матеріалів справи, направивши відповідні запити, спочатку електронною поштою (18.12.2024), а потім поштовим зв`язком (21.12.2024). Копію постанови та інші документи позивач отримав 02.01.2025, що підтверджується відповідними доказами, доданими до позовної заяви.

Аналізуючи отримані документи, позивач зазначає, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.10.2024 № 2329, йому ставиться у вину неявка 06.06.2024 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для встановлення ступеню придатності до військової служби, про що він був належним чином повідомлений 05.06.2024 під особистий підпис. У протоколі також зазначено, що позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи за його присутності.

Позивач стверджує, що одразу після складання протоколу 11.10.2024 його було направлено на військово-лікарську комісію, визнано придатним до військової служби та відправлено до підрозділу в АДРЕСА_3 , що підтверджується записами у військовому квитку. Таким чином, на момент призначення розгляду справи (17.10.2024), відповідачу було достеменно відомо про неможливість явки позивача на розгляд справи у зв`язку з проходженням військової служби. Позивач вважає, що повідомлення про розгляд справи було формальним, а його клопотання про розгляд за його участю було проігноровано.

Позивач також наголошує на тому, що копію оскаржуваної постанови йому не було вручено в порушення статті 285 КУпАП. Крім того, Позивач вказує на пропуск строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення мало місце 06.06.2024, а постанову винесено лише 17.10.2024, тобто поза межами встановленого статтею 38 КУпАП строку.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю..

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Задоволено клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду. Суд визнав поважними причини пропуску строку, встановлені статтею 286 КАС України, з огляду на отримання позивачем копії оскаржуваної постанови лише 02 січня 2025 року та його перебування на військовій службі.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив на позовну заяву до суду не подав, що відповідно до частини шостої статті 162 КАС України не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній доказами.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Судом встановлено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.10.2024 № 2100 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500,00 грн.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.10.2024 № 2329, підставою для притягнення Позивача до відповідальності стала його неявка 06.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для встановлення ступеню придатності до військової служби, про що він був повідомлений під особистий підпис 05.06.2024.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст.210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Аналізуючи матеріали справи, суд звертає увагу на наступні обставини. З військового квитка Позивача вбачається, що 11.10.2024 він був визнаний військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 придатним до військової служби та того ж дня призваний до Збройних Сил України. Як зазначено самим позивачем та підтверджується відсутністю заперечень з боку відповідача, після проходження військово-лікарської комісії 11.10.2024 позивач був направлений до місця несення служби.

Таким чином, на момент призначення розгляду справи про адміністративне правопорушення (17.10.2024), позивач вже фактично проходив військову службу поза межами міста Києва. Це об`єктивно унеможливлювало його особисту участь у розгляді справи та надання пояснень щодо причин неявки 06.06.2024. При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи за його участю, яке не було задоволено відповідачем без належного обґрунтування.

Суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, за наявності її клопотання про особисту участь та об`єктивної неможливості з`явитися у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, є порушенням права особи на захист, гарантованого статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача щодо пропуску строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до частини сьомої статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП, вчинене в особливий період, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення

У даному випадку, правопорушення, що ставиться у вину позивачу, мало місце 06.06.2024. Протокол про адміністративне правопорушення складено 11.10.2024, а постанову про накладення адміністративного стягнення винесено 17.10.2024. Таким чином, з моменту вчинення правопорушення до моменту винесення постанови минуло більше трьох місяців (чотири місяці та одинадцять днів). Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що правопорушення було виявлено пізніше 06.06.2024.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено як порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що є самостійними та достатніми підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі. Порушення порядку розгляду справи полягає у розгляді справи за відсутності позивача, незважаючи на його клопотання про особисту участь та об`єктивну неможливість явки у зв`язку з проходженням військової служби, що є порушенням його права на захист, гарантованого статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Це істотно унеможливило всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи. Окрім того, мало місце порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення, що інкримінується позивачу, мало місце 06 червня 2024 року, а постанову винесено лише 17 жовтня 2024 року, тобто поза межами тримісячного строку, встановленого частиною сьомою статті 38 КУпАП для правопорушень, вчинених в особливий період. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою для закриття провадження у справі. Таким чином, наявність як істотного порушення процесуальних прав позивача під час розгляду справи, так і пропуску встановлених законом строків для притягнення до адміністративної відповідальності, кожна з яких є самостійною підставою, обумовлює необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст.2,5,7,126,245,251,252,254,256,268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2,5,10,71-77,90,241,246,250,264 КАСУ суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.10.2024 року №2100 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 грн. та закрити провадження у справі.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О. Петренко