Справа № 320/27103/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року Київ № 320/27103/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Гарант Буд» до Головного управління ДПС в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Гарант Буд» до Головного управління ДПС в м. Києві, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати з моменту його винесення податкове повідомлення рішення №0024639/0706 від 05.04.2023, яким до позивача застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства на суму 351 637, 72 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийняте оскаржуване рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та наданому суду відзиві.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 21.02.2023 по 27.02.2023 Головним управлінням ДПС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Гарант Буд» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 02.07.2021 №1.02072021 з фірмою Advanced Formwork Co.Ltd (Saudi Arabia) за період з 02.07.2021 по 27.02.2023.

За результатами перевірки складено акт від 06.03.2023 № 16623/26-15-07-06-01- 19/38567542.

На підставі зазначеного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення форма «С» від 05.04.2023 № 0024639/0706, за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у сумі 351 637,72 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з обставин справи, між резидентом позивачем (Покупець) в особі директора Мороза Михайла Миколайовича та нерезидентом - Advanced Formwork Co.Ltd (Продавець) в особі керючого директора Петер Фішер було укладено зовнішньоекономічний контракт від 02.07.2021 № 1.02072021, яким встановлено:

Відповідно до п. 1 - Покупець зобов`язується купити нове та б/y обладнання за номенклатурою та характеристиками та цінам, зазначених в інвойсах.

Відповідно до п. 2 - Загальна вартість Договору визначається згідно з інвойсом на кожну поставку товару.

Відповідно до п. 4 - Покупець зобов`язується внести 100% передоплати в ЄВРО, розмір передоплати зазначається в інвойсах на кожну поставку товару та оплачується за допомогою банківського переводу на рахунок Продавця впродовж двох тижнів після підписання договору.

Термін дії - договір вступає в силу з моменту підписання всіма сторонами.

В періоді, який перевірявся, ТОВ «Альянс Гарант Буд» за контрактом від 02.07.2021 № 1.02072021 перераховано нерезиденту валютні кошти в загальній сумі 115 714,27 Євро (еквів. 3 666 917,05 грн.), банк АТ «ОТП Банк», , МФО 300528. Тобто ,на виконання умов вказаного договору було здійснено передоплату на загальну суму 115 714,27 євро, що підтверджено платіжними документами від 09.08.2021 № 6 на суму 24 707,70 євро, від 18.08.2021 № 10 на суму 45 676,58 євро, від 03.09.2021 № 11 на суму 45 329,99 євро.

Компанією Advanced Formwork Co.Ltd (Saudi Arabia) за контрактом від 02.07.2021 № 1.02072021 відвантажено товари згідно МД на адресу ТОВ «Альянс Гарант Буд» на загальну суму 97 714,27 Євро (еквів. 3 050 180,25 грн.).

Водночас, вартість доставки згідно специфікацій та інвойсів (CIF порт Одеса Incoterms 2010) до контракту від 02.07.2021 № 1.02072021 склала 18 000 євро (еквів. 561 875,4 грн.).

CIF (Cost, Insurance and Freight або вартість, страхування і фрахт) - термін Інкотермс, означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять від продавця на покупця.

Відповідно до ч. 1 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів/ послуг та встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів/ послуг, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до ч. 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів/послуг їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Відповідно до п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5 (далі - Положення), граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів/послуг становлять 365 календарних днів. Постанова набирає чинності з 07.02.2019, з дати введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції».

Якщо на момент введення в дію зазначеного Закону розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів/ послуг не завершено (180-денний строк), то такі розрахунки здійснюються у строк, що не перевищує 365 календарних днів.

За результатами перевірки виконання строків розрахунків по зовнішньоекономічному контракту від 02.07.2021 № 1.02072021 укладеного з нерезидентом - компанією «Advanced Formwork Co.Ltd (Saudi Arabia), відповідачем встановлено порушення ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», які наведені в додатку 2 до акта перевірки, а саме: не отримання послуг на суму 18 000,00 Євро (еквів. 658 497,60 грн.), в термін до 02.09.2022.

Згідно з ч. 4 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Згідно з абз. 2 ч. 6 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Відповідно до п. 2 ч. 7 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №7, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта).

ТОВ «Альянс Гарант Буд» зазначає, що ГУ ДПС у м. Києві під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було враховано, що відповідно до контракту від 02.07.2021 № 1.02072021 та доданих до заперечення на акт перевірки інвойсів та специфікацій ТОВ «Альянс Гарант Буд» було сплачено на рахунок нерезидента загальну вартість доставки товару на суму 18 000, 00 євро.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивачем до матеріалів справи не долучено актів виконаних робіт, підтверджуючих видатки на доставку товарів, документів, підтверджуючих транспортування товарів, оплата якого здійснювалась постачальником товарів (згідно специфікацій та інвойсів до контракту - CIF порт Одеса Incoterms 2010), що унеможливлює підтвердження обставин того, за які послуги позивачем сплачено грошові кошти в розмірі 18 000 Євро (еквів. 561 875,4 грн.) компанії Advanced Formwork Co.Ltd (Saudi Arabia).

Відповідно до ч. 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару/послуг). Розрахунок пені наведено в додатку 3 до акта перевірки.

Згідно з ч. 8 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Таким чином, суд вважає правомірними висновки відповідача щодо порушення ТОВ «Альянс Гарант Буд» ч. 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року № 5 по договору від 02.07.2021 № 1.02072021, укладеному з нерезидентом Advanced Formwork Co.Ltd (Saudi Arabia), а саме: не отримання послуг на суму 18 000,00 Євро (еквів. 658 497,60 грн.).

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.