Справа № 454/2774/24
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/2774/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамович М. Я.

за участю секретаря: Калиш В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м.Сокаль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо неї.

Свої вимоги мотивує наступним.

Вона проживає разом зі своїм сином ОСОБА_2 , який створює їй нестерпні умови проживання, систематично вчиняє щодо неї сімейне насильство та щодо останнього було винесено термінові заборонні приписи.

12.07.2024р. вона в черговий раз телефонувала в поліцію та з приводу неправомірних дій сина щодо неї. Працівники поліції, прибувши на місце події ( до неї додому) не з`ясували жодних обставин та винесли постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за неправдивий виклик поліції.

З даною постановою не погоджується і вважає її формальною, оскільки поліцейські не встановили жодних обставин, не відібрали пояснень, не зібрали жодних доказів.

Також просить поновити строк оскарження постанови, оскільки копію такої вона отримала поштовим зв`язком 24.07.2024р.

Представник відповідача відзиву на позовну заяву не подав.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

В позовній заяві ОСОБА_1 клопотала про поновлення строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, покликаючись на отримання копрії постанови поштовим зв`язком 24.07.2024р., а не в день її винесення.

Частиною першою статті 121 КАС передбачена можливість поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Так, з відбитку штампу на конверті встановлено, що такий надійшов до відділення поштового зв`язку 18.07.2024р., а тому суд надає віри покликанням позивачки на те, що зазначене відправлення отримано нею 24.07.2024р.

Зазначені обставини підтверджують про поважність пропуску позивачкою десятиденного строку оскарження постанови щодо нього, а тому такий підлягає поновленню.

Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року№ 580-VIII.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 12.07.2024р., на позивачку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850грн. за те, що вона у вказаний день близько 09.50год. вчинив завідомо неправдивий виклик спецслужб, а саме зателефонувала на спецлінію «102», та повідомила про побиття її сестрою ОСОБА_3 , що не відповідало дійсності і таких обставин не було.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 від 06.02.2004р., ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даних правовідносинах, як зі сторони обвинувачення, так і зі сторони захисту, в підтвердження та спростування винуватості позивача надано копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Так, статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

На спростування своєї вини позивач зазначила, що її син ОСОБА_2 систематично вчиняє щодо неї сімейне насильство і 12.07.2024р. вона викликала поліцію саме через неправомірні дії сина.

Однак, в постанові, яку позивачка оскаржує, зазначено, що вона повідомила про вчинення неправомірних дій щодо неї її сестрою ОСОБА_3 , а не сином ОСОБА_2 , що викликає сумнів у достовірності вказаних в позовній заяві обставин.

Також, жодних доказів на підтвердження обставин про вчинення 12.07.2024р. щодо неї сімейного насильства позивачка не надала, чим самоусунулася від доведення обставин, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

Враховуючи вищезазначене, судом не встановлено підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 241-245, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.246 КАС України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.250 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції України у Львівській області, , місцезнаходження: пл.Генерала Григоренка,3, м.Львів.

Головуючий: М. Я. Адамович