Справа № 205/1808/25
Суддя: Терещенко Т. П.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/1808/25
Провадження № 2-а/205/35/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

секретаря судового засідання Мадьонової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 січня 2025 року вона отримала засобами поштового зв`язку від Державної служби України з безпеки на транспорті постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії АВ №00004312 від 23 січня 2025 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації правопорушень Шмельовим М.В., в якій зазначено, що автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень встановлено 22 січня 2025 року о 13 годині 10 хвилин за адресою: Н-11, км. 76+702, Дніпропетровська область, допущення нею руху транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 9,565% (1,1 т), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 т, за що передбачено відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якою було накладено на неї адміністративний штраф. Зазначає, що з вказаною постановою не погоджується та вважає її незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню. Посилається на укладення між нею, як орендодавцем, та ТОВ «Логістранс», як орендарем, договору оренди транспортного засобу, відповідно до якого транспортний засіб «DAF XF 95.480», державний номерний знак НОМЕР_1 , було передано нею у тимчасове платне користування строком до 12 серпня 2025 року. Вказує, що у постанові не зазначено підпункт пункту 22.5 ПДР, за яким класифікують правопорушення. Зазначає, що у постанові відсутня повна та конкретизована характеристика, не конкретизовано по яким осям допущено перенавантаження, докази правомірності винесення постанови, не містить відомостей про інтенсивність руху і складу транспортного потоку, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, фотографії транспортного засобу фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв. У зв`язку з викладеним просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії АВ №00004312 від 23 січня 2025 року про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн., провадження у справі закрити, та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку термінової адміністративної справи.

11 лютого 2025 року представником відповідача Давиденко О.С. у системі «Електронний суд» було сформовано відзив на позовну заяву в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, в обґрунтування зазначивши, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку перевищення ними нормативних вагових параметрів, не підлягають зазначенню у постанові. Таке перевищення нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР було встановлено із врахуванням вимірів, похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Вказує на необґрунтованість посилання на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження. Відповідно до постанови серії АВ №00004312 від 23 січня 2025 року зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу та встановлено, що кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями: 1-2: 3 780 мм, 2-3: 5 890 мм, 3-4: 1 310 мм, 4-5: 1 290 мм; навантаження на вісь: 1 6 900 кг, 2 15 000 кг, 3 7 300 кг, 4 7 550 кг, 5 8 000 кг; загальна маса 44 750 кг; висота 3,789 м; ширина 2,637 м; довжина 16,588 м. Згідно з інформаційної карти габаритно-вагового контролю за вищевказаною постановою навантаження на одинарну вісь засобу склало 12 600 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 9,565% (1,1 т). У контексті п.22.5 ПДР відповідальна особа, зважаючи на особливості і характер вантажу, зобов`язана розподілити вантаж так, щоб він не перевищував габаритні та вагові параметри. Щодо суб`єкта правопорушення, то позивач, будучи власником такого транспортного засобу, як того вимагає Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, який затверджений постановою КМУ №1145 від 08 жовтня 2022 року, не вжила заходів для ведення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Щодо форми та змісту оскаржуваної постанови про те, що зміст постанови не відповідає Інструкції, а подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КупАП, відсутні, є суб`єктивними, адже Інструкція містить вказівку лише на форму постанови, в той час як вимоги щодо змісту постанови встановлені КУпАП та Порядком №1174. З фотофіксації порушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, оскільки він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності. Коли оспорювана постанова містить у собі інформацію про транспортний засіб, його власника, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова, то вона є належним і допустимим доказом. На підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення її до відповідальності, а також, справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей повідомляє, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним і придатним до експлуатації, що підтверджується: свідоцтвом про повірку № 168, 04/4783; WIM- комплекси відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що прямо вказано у п. 52 Додатку 1 до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженому постановою КМУ №94 від 13 січня 2016 року.

Відповідачем в системі «Електронний суд» було сформовано відповідь на відзив, в якій вона просила суд позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтуванні зазначила, що 12 серпня 2020 року між нею та ТОВ «Логістранс» було укладено договір оренди транспортних засобів, відповідно до якого транспортний засіб «DAF XF 95.460», державний номерний знак НОМЕР_1 , було передано нею у тимчасове платне користування строком до 12 серпня 2025 року. Отже, належним вантажовідправником та належним користувачем вказаного транспортного засобу є ТОВ «Логістранс». Обов`язок внесення інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладається на належного користувача транспортних засобів, представника юридичної особи користувача, а невиконання ним цього обов`язку не є підставою для притягнення власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності. Зазначає, що у постанові не конкретизовано по яким осям допущене перевантаження, докази на підтвердження правомірності винесених постанов, не містять відомостей про інтенсивність руху та складу транспортного потоку, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі; фотографії транспортного засобу фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу і інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу). Отже, фотографія, яка міститься у постановах, що оскаржуються, не дає можливості достовірно визначити ані категорію транспортного засобу, ані його тип.

Позивач сформувала в системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача надала відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити у задоволенні позову з викладених у ньому підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ №00004312 від 23 січня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, з накладенням на неї штрафу в розмірі 8 500 грн. (а. с. 37-38).

Зі змісту вказаної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що 22 січня 2025 року о 13 годині 10 хвилин за адресою: Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 95.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 9,565% (1,1 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон.

В постанові також зазначено, що правопорушення зафіксоване за допомогою технічного засобу WIM 78, WAGA-WIM35 зав. №16, серія, номер свідоцтв про повірку технічного засобу №168 та 04/4783 та строк їх дії до 16 лютого 2025 року, а постанова підписана КЕП головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В.

Матеріали справи містять договір оренди від 12 серпня 2020 року, який укладено між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Логістранс» (орендар), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає за плату в користування транспортні засоби, зокрема: транспортний засіб DAF XF 95.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , на термін (строк) до 20 серпня 2025 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шактовською І.Ю. і зареєстровано в реєстрі №733 (а. с. 12).

Судом також встановлено, що згідно з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях №31/33/05-1839-2025 від 26 лютого 2025 року, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 26 лютого 2025 року транспортний засіб DAF XF 95.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , з 11 квітня 2019 року по теперішній час зареєстровано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а інформація про призначення належного користувача транспортного засобу відсутня (а. с. 66).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КМУ №1174 від 27 грудня 2019 року передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Частиною 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Приписами ч. ч. 5, 6 ст. 60 Закону №2344-III визначено, що розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, які забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України, крім адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, які зараховуються до державного дорожнього фонду.

Статтею 33 ЗУ «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд також зазначає, що завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним і використовувати в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

В матеріалах справи наявні фотоматеріали на яких зображено транспортний засіб «DAF XF 95.480», державний номерний знак НОМЕР_1 , спереду і ззаду, в момент вчинення правопорушення, та наявне посилання на ідентифікатор доступу для ознайомлення з зображеннями транспортного засобу в момент правопорушення, при цьому, суд зазначає, що вказані зображення транспортного засобу в оскаржуваній постанові і за посиланням у повній мірі дає можливість встановити марку, номерний знак транспортного засобу.

При цьому посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи було встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу.

Таким чином, під час судового розгляду підтверджено вчинення ОСОБА_1 порушення ЗУ «Про автомобільні дороги», оскільки маса навантаження перевищує норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, що в свою чергу дозволяється лише за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, оскаржувана постанова серії АВ №00004312 від 23 січня 2025 року містить інформацію щодо маси перевищення вагової норми та її відсоток, визначений з урахуванням похибки, посилання на нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на вказаній ділянці автомобільної дороги, відомості про марку, модель, номерний знак транспортного засобу, відповідальну особу.

При цьому, не відображення у постанові вагових вимірювань на кожну вісь транспортного засобу не спростовує зафіксований повіреним технічним пристроєм факт загального перевищення навантаження транспортного засобу «DAF XF 95.480», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Пункт 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, які затверджено постановою КМУ № 30 від 18 січня 2001 року, допускає перевищення вагових параметрів порівняно із визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Для визначення підстав для звільнення позивача від відповідальності необхідно визначити навантаження в межах 2 %.

Так, при допустимій нормі навантаження у 11 тон на вісь, 2 відсотки складає 0, 22 тон (11 х 2%). При виявленні навантаження на вісь у 11,22 тон перевізник звільняється від обов`язку оформлювати дозвіл, оскільки таке навантаження вважається в межах допустимої 2% похибки.

При цьому, суд зазначає, що в цьому випадку навантаження на вісь суттєво перевищує вказаний показник.

Судом також встановлено, що оскаржувана постанова серії АВ №00004312 від 23 січня 2025 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, який затверджено постановою КМУ №1174 від 27 грудня 2019 року.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Враховуючи вищезазначене, відповідальною особою за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, належний користувач транспортного засобу, відомості про якого внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, або вантажовідправника.

Згідно з Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, здійснюється за допомогою заяви про внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, оформлена в територіальному органі з надання сервісних послуг МЕС. Тільки після цього, дані вважаються такими, які внесені до Єдиного державного реєстру ТЗ про належного користувача.

Під час судового розгляду було встановлено, що відомості про належного користувача транспортного засобу «DAF XF 95.480», державний номерний знак НОМЕР_1 , до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносились.

Враховуючи вищевизначене, посилання позивача на передачу нею вказаного транспортного засобу в оренду ТОВ «Логістранс» за договором оренди від 12 серпня 2020 року є безпідставним.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є відмінна від позивача особа.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З наявних у справі доказів, в ході судового розгляду не встановлено порушення і порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, оскільки подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені і відображені в оскаржуваній постанові, то суд вважає, що посадова особа відповідача під час винесення зазначеної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, і за таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 242-246, 255, 286 КАС України, на підставі ч. 4 ст.126, 251-252, 280 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51.

Суддя: Т.П. Терещенко