Справа № 640/15627/20
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 640/15627/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправними та скасування вимоги, податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі ГУ ДПС у м. Києві) з наступними позовними вимогами:

1) визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №28 від 24.01.2020, в розмірі 70 405,13 грн, в тому числі з недоплати по ЄСВ 59 909,24 грн та штрафних санкцій у розмірі 10 495,89 грн;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020 про застосування штрафних санкцій за платежем «податок з доходів фізичних осіб2 у розмірі 510 грн;

3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 6 591,02 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 5 272,82 грн, за штрафними санкціями в розмірі 1318,20 грн;

4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020, відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб» у розмірі 79 088,56 грн, з яких: податок на доходи фізичних осіб - 63 270,85 грн, та 15 817,71 грн - штрафні санкції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 20.12.2019 по 26.12.2019 ГУ ДПС у м. Києві, було проведено документальну позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 08.01.2020 №5/26-15-42-09- та встановлено порушення:

1) п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України (далі ПКУ), а саме заниження податку на доходи фізичних осіб за 2016 - 2018 роки в сумі 63270,85 грн., у т.ч. за 2016 р. в сумі 8607,85 грн, 2017 р. в сумі 26154,00грн, за 2018 р. в сумі 28512,00 грн;

2) пп. 1.4 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ, не нараховано та не сплачено військового збору у розмірі 5272,82 грн, у тому числі за 2016р. в сумі 717,32грн, за 2017р. в сумі 2179,50 грн., за 2018р. в сумі 2376,00 грн;

3) п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI із змінами і доповненнями, єдиний внесок із сум чистого доходу не нараховано, не утримано і не перераховано до бюджету на загальну суму 59909,24 грн, в т.ч. за 2016 р. на суму 10633,84грн, за 2017р. на суму 23782,00 грн, за 2018р. на суму 25493,40 грн;

4) п.4 ч.2 ст.б, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 із змінами та доповненнями, подано звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 р., 2017 р. та 2018 р. з порушенням п. 11 розділу III «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 №435 ( у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.05.2018 №511);

5) п.177.10 ст.177, п.44.1, п.44.3 ст.44 ПКУ, станом на 26.12.2019 ФОП ОСОБА_1 не було надано документів що мають відношення до фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

За результатами акту перевірки, відповідачем складено:

1) Податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020 про застосування штрафних санкцій за платежем податок з доходів фізичних осіб у розмірі 510,00 грн.

2) Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №28 від 24.01.2020, в розмірі 70 405,13 грн, в тому числі з недоплати по ЄСВ 59 909,24 грн та штрафних санкцій у розмірі 10 495,89 грн.

3) Податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 6 591,02 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 5 272,82 грн, за штрафними санкціями в розмірі 1318,20 грн.

4) Податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020 , відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб» у розмірі 79 088,56 грн, з яких - податок на доходи фізичних осіб 63 270,85 грн, та 15 87,71 грн штрафні санкції.

Позивач не погоджується з виявленими відповідачем порушеннями та складеними податковими повідомленнями-рішеннями і вимогою про сплату боргу, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

14.08.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що згідно із відомостями ІС «Податковий блок», фізична особа ОСОБА_1 перебуває засновником (учасником), акціонером юридичних осіб та посадовою особою (директор.) юридичних осіб: товариство з обмеженою відповідальністю «Адріа Проджет» (), товариство з обмеженою відповідальністю ( далі ТзОВ)«Оптіма Голд» ().

Згідно відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної податкової служби України платник податків отримував доходи за ознаками:

157- Дохід, виплачений самозайнятій особі. Джерело отримання доходів - товариство з обмеженою відповідальністю «ФМСД» (), ТзОВ «Київські ігри» (), Акціонерне товариство (далі АТ) «Джей ті інтернешнл компані Україна» ().

101- Дохід, виплачений самозайнятій особі в вигляді заробітної плати. Джерело отримання доходів Державне підприємство (далі ДП) «ЦСЕНСМ» ().

Перевіркою встановлено, що фактично, в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснювала такий вид діяльності: консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Під час перевірки, ФОП ОСОБА_1 не надано рух коштів по розрахункових рахунках.

Аналіз транспортування товарно-матеріальних цінностей (навантажувальних та розвантажувальних робіт) не досліджувався в зв`язку з ненаданням документів до перевірки.

Перевіркою використання у діяльності найманих осіб (інших фізичних осіб, що беруть участь у провадженні діяльності) ФОП ОСОБА_1 не надано документи, що підтверджують використання праці найманих осіб.

ФОП ОСОБА_1 було направлено запит Головним управлінням ДПС у м. Києві №1793/ФОП/26-15-42-09-28 від 13.09.2019 про надання інформації та документального підтвердження щодо фінансово господарської діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

Станом на дату написання акту ФОП ОСОБА_1 відповідь, та документальні підтвердження не надала.

Перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування встановлено, не ведення книги обліку, чим порушено п.177.10 ст. 177 ПКУ «Фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої зади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до відомостей ЦБД ДРФО ДІС України, документів наданих ТзОВ «Джей ті інтернешнл компані Україна» () листом №693/10-19 від 22.10.2019 щодо фінансово- господарських відносин з ФОП ОСОБА_1 встановлено, що ФОП ОСОБА_1 отримала доходи за надання послуг з забезпечення в наявності у продажу в торгових точках продукції групи компанії, та інших в сумі 299940,66грн. а саме:

- ТОВ «ФМСД» ()) - 120833,30грн,

- ТОВ «Київські ігри» () ) - 4002,41грн,

- АТ «Джей ті інтернешнл компані Україна» () - 148105,00грн;

Відповідно до п.164.1 ст. 164 розділу IV ПКУ «базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.»

За результатами встановлених порушень ФОП ОСОБА_1 , чистим оподатковуваним доходом платника є обсяг доходу від здійснення діяльності на загальній системі оподаткування, починаючи з 01.01.2016.

за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 48335,66 грн.;

за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 146500,00 грн.;

за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 160555,00 грн.;

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у податкових деклараціях, встановлено:

фізична особа платник податків ОСОБА_1 до ДП в Печерському р-ні Головного управління ДПС у м. Києві податкові декларації про майновий стан та доходи за 2016р. 2017р. та 2018р. подано, та суми документально підтверджених витрат пов`язаних із здійсненням діяльності визначено, але документів, що підтверджують витрати пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності не надані.

Відповідно до п. 44.6. ст. 44 ПКУ, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Станом на 26.12.2019 ФОП ОСОБА_1 не було надано документів що мають відношення до фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

11.06.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про прискорення розгляду справи.

Суд зазначає, що Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Тому Окружний адміністративний суд міста Києва супровідним листом від 21.12.2023 №03-19/37865/23 «Про скерування за належністю справи» на виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ надіслав адміністративну справу №640/15627/20 до Київського окружного адміністративного суду. У подальшому Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав судові справи Волинському окружному адміністративному суду.

Справа надіслана Київським окружним адміністративним судом до Волинського окружного адміністративного суду для розгляду та надійшла до суду 25.02.2025.

Відповідно до вимог статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України та за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, адміністративну справу №640/15627/20 передано на розгляд судді Волинського окружного адміністративного суду Дмитруку В.В.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/15627/20. Запропоновано учасникам справи у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати суду додаткові пояснення у справі щодо позовних вимог та заперечень на них. Замінено у справі відповідача - Головне управління ДПС у м. Києві () на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011).

21.03.2025 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких виклав обставини, які аналогічно зазначені у відзиві від 14.08.2020.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимоги, податкових повідомлень-рішень, залишено без руху. Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, позивачу необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви, шляхом подання до суду доказів про дійсну адресу місця проживання / перебування позивача.

01.04.2025 через систему електронний суд надійшла заява про усунення недоліків у якій зазначено поштову адреса позивача - Черкаська область, місто Жашків, вулиця Романтична 5-А, індекс 19200.

11.04.2025 позивач ухвалою Волинського окружного адміністративного суду продовжив процесуальний строк, встановлений ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви - на 2 дні з дня отримання копії ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху. Оскільки доказів про дійсну адресу місця проживання / перебування позивача не надано, в той час як зазначення поштової адреси позивача таким доказом не є.

16.04.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків до якої додав довідку переселенця №7108-.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 продовжено розгляд адміністративної справи №640/15627/20.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачем на підставі вимог п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, п. 2 ст. 13 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, наказу ГУ ДПС у м. Києві № 4243 від 09.12.2019 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , місце проживання (податкова адреса) згідно свідоцтва про держреєстрацію, АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиного внеску) за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 відповідно до затвердженого плану перевірки.

Копія наказу про проведення документальної позапланової перевірки №4243 від 09.12.2019 та письмове повідомлення про проведення перевірки №16814/ФОП/26- 15-42-09-28 від 10.12.2019 направлено засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків.

Журнал реєстрації перевірок самозайнятою особою до перевірки не надано.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 08.01.2020 №5/26-15-42-09- та встановлено наступні порушення:

1) п. 177.2 ст. 177 ПКУ, а саме заниження податку на доходи фізичних осіб за 2016 - 2018 роки в сумі 63270,85 грн, у т.ч. за 2016 р. в сумі 8607,85грн, 2017 р. в сумі 26154,00грн, за 2018 р. в сумі 28512,00грн;

2) пп. 1.4 п. 16 1 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ, не нараховано та не сплачено військового збору у розмірі 5272,82 грн, у тому числі за 2016р. в сумі 717,32грн, за 2017р. в сумі 2179,50 грн, за 2018р. в сумі 2376,00 грн;

3) п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI із змінами і доповненнями, єдиний внесок із сум чистого доходу не нараховано, не утримано і не перераховано до бюджету на загальну суму 59909,24 грн, в т.ч. за 2016р. на суму 10633,84 грн, за 2017р. на суму 23782,00 грн, за 2018р. на суму 25493,40грн;

4) п.4 ч.2 ст.6, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 із змінами та доповненнями, подано звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016р., 2017р. та 2018р. з порушенням п. 11 розділу ІІІ «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 №435 ( у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.05.2018 №511);

5) п.177.10 ст.177, п.44.1, п.44.3 ст.44 ПКУ, станом на 26.12.2019 ФОП ОСОБА_1 не було надано документів що мають відношення до фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

За результатами акту перевірки, відповідачем складено:

1) Податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020 про застосування штрафних санкцій за платежем податок з доходів фізичних осіб у розмірі 510,00 грн.

2) Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №28 від 24.01.2020, в розмірі 70 405,13 грн, в тому числі з недоплати по ЄСВ 59 909,24 грн та штрафних санкцій у розмірі 10 495,89 грн.

3) Податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 6 591,02 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 5 272,82 грн, за штрафними санкціями в розмірі 1318,20 грн.

4) Податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020 , відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб» у розмірі 79 088,56 грн, з яких - податок на доходи фізичних осіб 63 270,85 грн, та 15 87,71 грн штрафні санкції.

Позивач не погоджується із вищезазначеними порушеннями, з огляду на наступне.

Відповідно до акту перевірки, підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Позивача вказано п.п. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78, п. 79.2. ст. 79 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, підставою для проведення документальної позапланової перевірки є отримання контролюючим органом податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту.

В акті перевірки вказано, що ГУ ДПС у м. Києві було направлено позивачу запит №1793/ФОП/26-15-42-09-28 від 13.09.2019 про надання інформації та документального підтвердження щодо фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

Однак, зазначений запит не було отримано позивачем, у зв`язку з тим, що у період з 14.08.2019 по 27.09.2019 позивач перебувала на лікуванні у Черкаській області м. Жашків та відновлювала стан здоров`я.

Крім того представник позивача зазначив, що відповідачем було витребувано у позивача документи на підтвердження фінансово-господарської діяльності позивача за три роки, незважаючи на те, що відповідно до п. 102.1. ст. 102 Податкового кодексу України передбачено, що відповідач має право провести перевірку та визначити суму грошового зобов`язання не пізніше 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Відповідачем при витребуванні документів не було зазначено підстав для витребування документів, а саме не вказано чітких порушень законодавства протягом 3-х років, що стали підставою для направлення запиту.

Таким чином, не надання позивачем відповіді на неправомірний запит відповідача не може бути підставою для призначення та проведення перевірки Відповідачем на підставі п.п. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України.

П. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України і визначено, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, що передбачене пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, а відтак з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Отже, невиконання вимог ст. 79 Податкового кодексу України є підставою для визнання незаконною перевірку, що була проведена відповідачем, та за результатами якої були складені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивачу стало відомо про те, що відповідачем була проведена позапланова невиїзна перевірка та складено податкові повідомлення-рішення з його особистого кабінету платник податків 26.02.2020.

Крім того, відповідач не звертався до позивача за наданням документів, а зробив висновки виключно на підставі даних, що міститься в базах даних АС «Податковий блок», ЦБД ДРФО ДПС України, а також інформації, отриманої від контрагентів позивача. Однак, висновки відповідача про порушення позивача, що зафіксовані в висновках акту перевірки, зроблені з урахуванням того, що позивачем не було надано документів на запит.

Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що оспорюванні податкові повідомлення-рішення та вимога про сплату недоїмки є такими, що складені за результатами перевірки, яка проведена з порушенням порядку, встановленого ПК України, підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

У відповідності до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податковий кодекс України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Приписами п.п.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Згідно з пунктом 75.1. ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 цього Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановленні п.78.1 ст.78 ПК України.

Відповідно до положень п.78.4 ст.78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Положеннями п.79.1 ст.79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п.79.2 ст.79 документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Проведення документальної позапланової перевірки передбачає дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податку надається у випадку, коли останньому до початку проведення зазначеної перевірки було надіслано належним чином копію наказу про її проведення та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Нормами п.81.1 ст.81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Одночасно, в силу абз.5 п.81.1 ст.81 ПК України, непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Так, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. У посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава). Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17.03.2018 (справа №1570/7146/12) та у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 (№805/3203/17-а), від 22.09.2020 у справі №520/8836/18.

Суд увагу, що позивачем заперечується факт вручення йому наказу про призначення перевірки, а також акту перевірки та податкових повідомлень-рішень.

Як вбачається з матеріалів справи та згідно акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві було направлено позивачу запит №1793/ФОП/26-15-42-09-28 від 13.09.2019 про надання інформації та документального підтвердження щодо фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

Однак, зазначений запит не було отримано позивачем, у зв`язку з тим, що у період з 14.08.2019 по 27.09.2019 позивач перебувала на лікуванні у Черкаській області м. Жашків та відновлювала стан здоров`я (а.с.12-13).

Відповідно до п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статі 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

б) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Однак, відповідачем було витребувано у позивача документи на підтвердження фінансово-господарської діяльності позивача за три роки, незважаючи на те, що відповідно до п. 102.1. ст. 102 Податкового кодексу України передбачено, що відповідач має право провести перевірку та визначити суму грошового зобов`язання не пізніше 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Відповідачем при витребуванні документів не було зазначено підстав для витребування документів, а саме не вказано чітких порушень законодавства протягом 3-х років, що стали підставою для направлення запиту.

Таким чином, не надання позивачем відповіді на неправомірний запит відповідача не 78.1 бути підставою для призначення та проведення перевірки відповідачем на підставі п.п. 78.1.1. п. 8. 1. ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до вступної частини (абзац 2 сторінка 2 акту перевірки) копія наказу про проведення документальної позапланової перевірки №4243 від 09.12.2019 та письмове повідомлення про проведення перевірки №16814/ФОП/26-15-42-09-28 від 10.12.2019 направлено засобами поштового зв`язку. Однак, як стверджує позивач, зазначене повідомлення не було отримане позивачем, окрім того жодного повідомлення не було надіслано і в електронний кабінет платника податку.

Представник позивач зазначає, що позивачу стало відомо про те, що відповідачем була проведена позапланова невиїзна перевірка та складено податкові повідомлення-рішення з його особистого кабінету платника податків 26.02.2020.

Відповідачем дане твердження позивача не спростовано, до відзиву не надано жодних доказів підтвердження надсилання наказу про проведення документальної позапланової перевірки №4243 від 09.12.2019 та письмове повідомлення про проведення перевірки №16814/ФОП/26-15-42-09-28 від 10.12.2019, та його отримання чи не отримання позивачем.

Суд зазначає, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

З урахуванням встановлених в цій справі обставин та правового регулювання спірних правовідносин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , оскільки контролюючим органом було порушено процедуру повідомлення позивача про проведення перевірки, що в свою чергу свідчить про її протиправність.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 26.02.2019 у справі №821/2424/15-а.

Поряд з цим, надаючи оцінку кожному аргументу учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29). Наведена позиція Європейського суду з прав людини також застосовується і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.08.2018 у справі №802/2236/17-а.

Згідно ч. 1, 2ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що судом встановлено обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято податкові повідомлення - рішення, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню, як протиправні, а позов задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1 566,00 грн, відповідно до платіжного доручення №ПН4879 від 10.06.2020.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №28 від 24.01.2020, в розмірі 70 405,13 грн, в тому числі з недоплати по ЄСВ 59 909,24 грн та штрафних санкцій у розмірі 10 495,89 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020 про застосування штрафних санкцій за платежем «податок з доходів фізичних осіб у розмірі 510 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 6 591,02 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 5 272,82 грн, за штрафними санкціями в розмірі 1318,20 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2020, відповідно до якого збільшено грошове зобов`язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб» у розмірі 79 088,56 грн, з яких: податок на доходи фізичних осіб - 63 270,85 грн, та 15 817,71 грн - штрафні санкції.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судовий збір в сумі 1 566 (одна тисяча п`ятсот шістдесят шість) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Суддя В.В. Дмитрук