Справа № 300/1675/25
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" квітня 2025 р. справа № 300/1675/25
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, заявник, ОСОБА_1 ) 13.03.2025 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі по тексту також відповідач, орган пенсійного забезпечення, Управління, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 29.08.1977 і призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.01.2025.
Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправні, на переконання позивача, дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, так як трудова книжка позивача заповнена з порушеннями.
За доводами ОСОБА_1 оскаржуване рішення є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає до скасування, з огляду на наступне. Як стверджує позивач, згідно наданих до заяви про призначення пенсії документів, страховий стаж останньої складає більше 30 років та є достатнім для призначення пенсії за віком. З покликанням на правові позиції Верховного Суду позивачем зазначено, що відповідач, у супереч вимог частини 3 статті 44 Закону №1058-IV, не звертався до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала ОСОБА_1 , із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.21). Позивач 31.03.2025 усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом (а.с.23-24).
Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 07.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України). Одночасно судом витребувано у сторін докази, необхідні для розгляду справи (а.с.26-27).
Пунктом 3 ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.26-27).
До страхового та трудового стажу зараховано періоди: навчання з 01.09.1977 по 28.02.1981 в Закарпатському лісотехнічному технікуму згідно диплому НОМЕР_3 від 28.02.1981 року, роботи з 14.05.1981 по 18.07.1984 в Болехівському лісокомбінаті на посаді контролера д/о виробництва згідно виписок із наказів від 13.05.1981 за №200-к та від 18.07.1984 за №240-к, роботи з 01.01.1999 по 30.03.2002 та з 04.04.2024 по 14.01.2025 зараховано згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Натомість, до страхового та трудового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977, а саме з 08.07.1977 по 30.08.1977 в Болехівському лісокомбінаті на посаді робочої лісних культур, з 25.08.1984 по 05.10.1984 у Кірьяковському дитячому саду на посаді няні, з 26.10.1984 по 11.10.1985 у Племптицерадгоспі "Південнобугській" на посаді робочою цеху, з 30.10.1985 по 01.07.1998 в Болехівському лісокомбінаті на посаді контролера, з 02.07.1998 по 16.06.2002 у Магазині №9 на посаді завідуючою магазину. Стаж зараховано частково згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Вищезазначені періоди роботи не зараховано, оскільки на титульний сторінці трудової книжки прізвище ОСОБА_2 (російською мовою) містить розбіжність з прізвищем в дипломі ОСОБА_3 (російською мовою). Згідно даних свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 25.09.1982 прізвище ОСОБА_2 (українською мовою). Крім цього, зміни в даті народження внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 20.06.1974 за №162, а саме: відсутня дата видачі документу, на підставі якого внесено зміни. Також зміни в даті народження внесено на підставі свідоцтва про народження, в якому прізвище заявниці ОСОБА_2 , а не ОСОБА_4 .
Відповідно до пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Як зазначив відповідач, ОСОБА_1 не надала рішення суду про встановлення факту належності останній трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977. Таким чином, за доводами органу пенсійного забезпечення, відсутні підстави для зарахування страхового стажу, зазначеного в документі, належність якого особі, що звернулася, не підтверджено.
Як стверджує Управління, позовна вимога позивача стосовно зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 29.08.1977 і призначити заявнику пенсію за віком, не підлягає задоволенню також з тих підстав, що такі дії є дискреційними повноваженнями органу пенсійного забезпечення, а суд не вправі переймати на себе такі повноваження. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, ухвалу про відкриття провадження від 07.04.2025 у справі №300/1675/25 надіслано одержувачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області засобами електронного зв`язку через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, котру доставлено до електронного кабінету останнього 24.04.2025 о 10:09 годині (а.с.28а).
Відповідно до частини 1 статті 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.
Днем вручення судового рішення, серед іншого, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (пункт 2 частини 6 статті 251 КАС України).
З урахуванням вказаного ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.04.2024 вважається врученою третій особі належним чином.
ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, не скористалось правом на подання пояснень щодо позову.
Відповідно до частини 2 статті 165 КАС України до пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами 2-4, 7 статті 162 цього Кодексу.
В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 10.02.2025 звернулась до відділу обслуговування громадян №2 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (а.с.42-43).
До означеної заяви позивачем долучено копії (а.с.44-45): диплому про освіту серії НОМЕР_4 від 28.02.1991 (а.с.37-38), довідки про заробітну плату від 07.01.2025 за №19 (а.с.40), довідки про зміну назви організації від 07.01.2025 за №20 (а.с.41), картки платника податків (а.с.49), довідки про прийняття на роботу №200к та №240к (а.с.50), паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 від 30.12.1996 (а.с.53-57), витягу з реєстру територіальної громади №2025/001299668 (а.с.33), посвідчення про надання статусу особи, яка проживає, працює на території населеного пункту, якому надано статус гірського (а.с.58-59), свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 (а.с.60), свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.61), трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977 (а.с.64-72).
За результатами розгляду документів доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977, оскільки прізвище ОСОБА_2 (російською мовою) містить розбіжність з прізвищем в дипломі ОСОБА_3 (російською мовою). Згідно даних свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 25.09.1982 прізвище ОСОБА_2 (українською мовою). Крім цього зміни в даті народження внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 20.06.1974 № 162, а саме: відсутня дата видачі документу на підставі якого внесено зміни.
У коментованому рішенні ГУ ПФУ в Одеській області підтвердило наявність у ОСОБА_1 страхового стажу 10 років 09 місяців та віку 63 роки.
Згідно розрахунку стажу (Форма РС-право), складеного під час вирішення питання про призначення пенсії позивачу за віком, до страхового стажу позивача зараховано періоди:
- з 01.09.1977 по 28.02.1981;
- з 14.05.1981 по 18.07.1984;
- з 01.01.1999 по 30.03.2002;
- з 04.04.2024 по 14.01.2025.
Загальний страховий стаж згідно вказаного розрахунку становить 10 років 09 місяців (а.с.63).
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частини 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також Закон №1058-IV).
Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком, 2) пенсія по інвалідності, 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (частина 1 статті 9 Закону №1058-IV).
Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-IV.
За змістом частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.
Частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 3 статті 24 Закону №1058-IV).
Вимогами частини 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно наявної в матеріалах пенсійної справи позивача копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 від 30.12.1996, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії від 10.02.2025, останній виповнилось 63 роки.
З огляду на зміст вищевказаних положень, пенсійний вік позивача становить 63 роки, а відтак відповідно до статті 26 Закону №1058-IV необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком становить від 22 до 32 років.
Так, ОСОБА_1 10.02.2025 звернулась до відділу обслуговування громадян №2 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (а.с.42-43).
До означеної заяви позивачем долучено копії (а.с.44-45): диплому про освіту серії НОМЕР_4 від 28.02.1991 (а.с.37-38), довідки про заробітну плату від 07.01.2025 за №19 (а.с.40), довідки про зміну назви організації від 07.01.2025 за №20 (а.с.41), картки платника податків (а.с.49), довідки про прийняття на роботу №200к та №240к (а.с.50), паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 від 30.12.1996 (а.с.53-57), витягу з реєстру територіальної громади №2025/001299668 (а.с.33), посвідчення про надання статусу особи, яка проживає, працює на території населеного пункту, якому надано статус гірського (а.с.58-59), свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 (а.с.60), свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.61), трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977 (а.с.64-72).
За результатами розгляду документів доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977, оскільки прізвище ОСОБА_2 (російською мовою) містить розбіжність з прізвищем в дипломі ОСОБА_3 (російською мовою). Згідно даних свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 25.09.1982 прізвище ОСОБА_2 (українською мовою). Крім цього зміни в даті народження внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 20.06.1974 № 162, а саме: відсутня дата видачі документу на підставі якого внесено зміни.
Стосовно дотримання умов статті 26 Закону №1058-IV для призначення пенсії за віком, в частині наявності у позивача страхового стажу, то судом з`ясовано, що згідно розрахунку стажу (Форма РС-право), складеного під час вирішення питання про призначення пенсії позивачу за віком, до страхового стажу позивача зараховано періоди:
- з 01.09.1977 по 28.02.1981;
- з 14.05.1981 по 18.07.1984;
- з 01.01.1999 по 30.03.2002;
- з 04.04.2024 по 14.01.2025.
Загальний страховий стаж згідно вказаного розрахунку становить 10 років 09 місяців (а.с.63).
Основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення").
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
Так, у ОСОБА_1 є в наявності трудова книжка серії НОМЕР_1 від 29.08.1977 (а.с.67-72), яку остання надавала разом із заявою про призначення пенсії від 10.02.2025. Згідно записів трудової книжки позивач працювала:
- з 08.07.1977 робочою м`ясних культур 1 розряду в Болехівському м`ясокомбінаті;
- 30.08.1977 звільнена з роботи у зв`язку з переходом на навчання;
- з 22.08.1977 зарахована на навчання стаціонарного відділення Закарпатського лісотехнікуму;
- 01.03.1981 відрахована у зв`язку із закінченням навчання;
- з 14.05.1981 прийнята контролером деревообробного виробництва меблевого цеху №3 по 4 розряду в Болехівський лісокомбінат;
- 18.07.1984 звільнена з роботи за власним бажанням;
- з 25.08.1984 прийнята тимчасово нянею садкової групи у Кирьяківський дитячий садок;
- з 01.09.1984 переведена тимчасово нянею ясельної групи;
- 05.10.1984 звільнена з роботи за власним бажанням;
- з 26.10.1984 зарахована робочою цеху птахівництва в Племптицерадгоспі "Південнобугській";
- 11.10.1985 звільнена з роботи за власним бажанням;
- з 30.10.1985 прийнята контролером деревообробки по 4 розряду в меблевий цех №3 в Болехівський лісокомбінат;
- з 01.10.1987 переведена контролером деревообробки виробництва по 4 розряду в мебельний цех №3;
- 01.07.1998 звільнена з роботи за власним бажанням;
- з 02.07.1998 прийнята на роботу завідуючим магазину №9 АТ "Болехівський Лісокомбінат" Дочірнє підприємство "МЕБЛЕВИК";
- 16.06.2002 звільнена з роботи за власним бажанням;
- з 04.04.2024 прийнята на роботу маляром 5 розряду дільниці з ремонту та повірки водомірів водомірного цеху Центральних ремонтних майстерень центру з надання послуг;
- з 14.01.2025 звільнена за угодою сторін.
Як слідує зі змісту оскаржуваного рішення до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977.
Оцінюючи вимоги позивача про зарахування до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977 (а.с.67-72), суд в першу чергу з`ясовує який саме із періодів є спірним.
Так, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977 (а.с.67-72) позивач працювала/навчалась на різних підприємствах у періоди з 08.07.1977 по 30.08.1977, з 22.08.1977 по 01.03.1981, з 14.05.1981 по 18.07.1984, з 25.08.1984 по 05.10.1984, з 26.10.1984 по 11.10.1985, з 30.10.1985 по 01.08.1998, з 02.07.1998 по 16.06.2002, з 04.04.2024 по 14.01.2025.
Згідно розрахунку стажу (Форма РС-право), складеного під час вирішення питання про призначення пенсії позивачу за віком, до страхового стажу позивача зараховано періоди з 01.09.1977 по 28.02.1981, з 14.05.1981 по 18.07.1984, з 01.01.1999 по 30.03.2002, з 04.04.2024 по 14.01.2025.
Таким чином, спірними (не врахованими) періодами роботи ОСОБА_1 до страхового стажу є з 08.07.1977 по 30.08.1977, 25.08.1984 по 05.10.1984, з 26.10.1984 по 11.10.1985, з 30.10.1985 по 01.08.1998, з 02.07.1998 по 31.12.1998, з 01.04.2002 по 16.06.2002.
Надаючи оцінку вказаним аргументам відповідача щодо відмови у зарахуванні стажу та призначенні пенсії за віком, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
В спірних періодах була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 за №162 (надалі по тексту також Інструкція №162).
Саме такою Інструкцією керувалось Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при прийнятті оскаржуваного рішення.
Так, відповідно до вказаної Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 за № 162: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору; в розділах "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; в графі 3 розділу "Відомості про роботу" у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства; в графі 3 пишеться: Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів; бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок; після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.
Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.
У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.
Так, вперше трудова книжка заповнюється адміністрацією в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття його на роботу. На першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки записуються загальні дані про її власника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, фах, дата видачі книжки, підпис власника книжки, ставиться мокра печатка установи, що видала вперше трудову книжку.
Відповідно до пункту 2.12 зазначеної вище Інструкції, зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження здійснюються адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (свідоцтво про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я, по батькові та ін.) з посиланням на номер та дату цих документів. Вказані зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється попереднє прізвище, ім`я, по батькові чи дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженою ним особою і печаткою підприємства, установи, організації або печаткою відділу кадрів.
Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок "Про трудові книжки робітників і службовців" від 06.09.1973 за № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Аналогічні положення містяться в пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 за №301, згідно якого відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
В спірному випадку, на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977 (а.с.67-72), зазначено російською мовою прізвище: " ОСОБА_2 ", у наступній графі зазначено через дефіс прізвище " ОСОБА_4 ".
Також на цій першій сторінці трудової книжки міститься запис: "Фамилия изменана на основании брачного свидетельства НОМЕР_2 ", що дослівно у перекладі з російської мови на українську означає "прізвище змінено на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 " (а.с.64).
Суд погоджується з доводами відповідача, що запис на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977 про зміну прізвища вчинений з недотриманням Інструкції, оскільки не містить дати документу на підставі якого здійснювалась зміна прізвища.
Втім, суд зазначає, що такий запис містить інші ідентифікуючі ознаки документу, зокрема, серію та номер свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 .
Водночас, з огляду на зміст документів, наданих позивачем разом із заявою від 10.02.2025 про призначення пенсії за віком, пенсійний орган мав можливість встановити підстави зміни прізвища позивача.
Так, ОСОБА_1 , разом із заявою від 10.02.2025 (а.с.42-44) про призначення пенсії за віком, надала органу пенсійного забезпечення копії:
- свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 26.01.1962 (а.с.60);
- свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.09.1982 (а.с.61).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 26.01.1962 ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про що у книзі записів актів цивільного стану 26.01.1962 вчинено відповідний актовий запис №3 (а.с.60).
Як слідує зі змісту копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.09.1982, між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 25.09.1982 укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25.09.1982 внесено актовий запис №10 (а.с.61).
Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_4 " (а.с.61).
Що стосується розбіжності в написанні дошлюбного прізвища позивача у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 29.08.1977 (а.с.64) - " ОСОБА_2 " (а.с. та у дипломі серії НОМЕР_7 (а.с.37-38) - " ОСОБА_3 ", то така є очевидною помилкою, внаслідок перекладу і заміни букви "ы" на букву "и". Також доцільно звернути увагу на те, що попри вказані розбіжності відповідачем добровільно враховано до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1977 по 28.02.1981 згідно диплому.
Суд також звертає увагу на те, що запис про зміну прізвища трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977, а також написання прізвища " ОСОБА_2 " вчинено не позивачем, а представником роботодавця. При цьому, Інструкція не передбачає наслідків для особи, на яку оформлено трудову книжку, за порушення порядку ведення такої трудової книжки, тим паче за таке несуттєве порушення.
Зрештою, суд переконаний, з огляду на вказані вище положення Інструкції №162 та Порядку №637, що важливим для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів у трудовій книжці щодо такої роботи, а не якість оформлення трудової книжки працівника його роботодавцем.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка зазнала такого порушення, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Отже, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період її роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає позивачу право на призначення пенсії по інвалідності, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по інвалідності.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 06.02.2018 в справі № 677/277/17, від 21.02.2018 в справі № 687/975/17.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка. Лише при наявності неправильності чи неточності записів у трудовій книжці, для підтвердження стажу приймаються до уваги інші документи, які визначені вищевказаним Порядком № 637, зокрема: дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; довідки; виписки із наказів; особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати; посвідчення; характеристики; письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи.
Слід зазначити, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних не є беззаперечним доказом відсутності у позивача страхового стажу у зазначений період. Тобто, відсутність відповідних документів на зберіганні роботодавця не може анулювати записи трудової книжки та позбавити позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового стажу.
Верховний Суд в постанові від 12.12.2019 за результатом розгляду справи №229/3431/16-а дійшов висновку про безпідставність доводів пенсійного органу про неможливість підтвердження трудового стажу через відсутність на зберіганні в державному архіві запитуваних документів та вказав про неможливість надання повного об`єму необхідних для реалізації прав позивача документів та повноти записів у наявних підтверджуючих страховий стаж документах з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.
У відповідності до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Слід також враховувати приписи пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також Порядок №22-1), за змістом якого право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
В контексті досліджуваного правого регулювання слід відзначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у абзаці 7 пункту 4.7 Порядку №22-1.
За приписами пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
- ідентифікує заявника (його представника);
- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
- проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;
- з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
- сканує документи, на створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
- надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;
- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
В даному випадку орган пенсійного забезпечення не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації зазначеної у трудовій книжці позивача, що є порушенням вищезазначених норм.
Неможливість отримання від відповідних органів державної влади необхідної інформації для проведення перевірки чи звірки нічим не підтверджена, жодного скерованого запиту, який залишений без розгляду або у розгляді якого відмовлено, відповідач суду не представив.
За таких обставин пенсійний орган фактично переклав на ОСОБА_1 тягар доказування власного неперевіреного сумніву щодо інформації про прізвище зазначеної у трудовій книжці позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження страхового стажу особи), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.
Вказане рішення прийняте з мотивів відсутності необхідного страхового стажу у періоді з 22 до 32 років, а також з огляду на неврахування до страхового стажу періодів роботи заявниці, відображених у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 29.08.1977. Аргументом для неврахування стало розходження в написанні прізвища російською мовою: " ОСОБА_2 " (у трудовій книжці) та " ОСОБА_3 " (у дипломі).
Інших підстав для неврахування спірних періодів роботи ОСОБА_1 орган пенсійного забезпечення не навів.
Слід вкотре зазначити, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних не є беззаперечним доказом відсутності у позивача страхового стажу у зазначений період. Тобто, відсутність відповідних документів на зберіганні роботодавця не може анулювати записи трудової книжки та позбавити позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового стажу.
Відтак, до страхового стажу ОСОБА_1 підлягають врахуванню періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977 (а.с.64-72), а саме з 08.07.1977 по 30.08.1977, 25.08.1984 по 05.10.1984, з 26.10.1984 по 11.10.1985, з 30.10.1985 по 01.08.1998, з 02.07.1998 по 31.12.1998, з 01.04.2002 по 16.06.2002.
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.
Згідно наявної в матеріалах пенсійної справи позивача копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 від 30.12.1996, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії від 10.02.2025, останній виповнилось 63 роки.
Також загальний страховий ОСОБА_1 стаж згідно розрахунку стажу (Форма РС-право), складеного під час вирішення питання про призначення пенсії позивачу за віком становить 10 років 09 місяців (а.с.63).
Загальна тривалість періодів роботи позивача, які підлягають зарахуванню до страхового стажу становить 14 років 9 місяців і 5 днів. Додавши їх до вже врахованого стажу (10 років 09 місяців), слід зазначити, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 складе 25 років 6 місяців і 5 днів і такий є достатнім для призначення останній пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.
Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
При цьому, обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права, та періоду, що підлягає захисту, суд керується такими мотивами.
В адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 29.08.1977 і призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.01.2025.
Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту також Порядок №22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Із вказаного слідує, що після реєстрації заяви позивача, органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на призначення пенсії за віком в розумінні Порядку №22-1 є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (пункт 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV).

Як слідує із матеріалів справи із заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 10.02.2025 (а.с.43).

Згідно наявної в матеріалах пенсійної справи позивача копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 від 30.12.1996, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії від 10.02.2025, останній виповнилось 63 роки.

Тобто, у даному випадку позивач звернулася до органу пенсійного забезпечення із заявою про призначення пенсії у понад встановлений трьох місячний термін з дня досягнення пенсійного віку, що свідчить про можливість для призначення пенсії за віком саме з дня звернення за пенсією, тобто з 10.02.2025.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).

У разі задоволення позову суд, застосовуючи припису пункту 10 частина 2 статті 245 КАС України, може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, зважаючи на встановлення у справі не виконання відповідачем при розгляді заяви позивача власних повноважень в належному і повному обсязі, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №3 від 17.02.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977, а саме з 08.07.1977 по 30.08.1977, 25.08.1984 по 05.10.1984, з 26.10.1984 по 11.10.1985, з 30.10.1985 по 01.08.1998, з 02.07.1998 по 31.12.1998, з 01.04.2002 по 16.06.2002;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 10.02.2025 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Інші сформовані позовні вимоги та їх формулювання, на переконання суду, поглинаються (враховуються) при вирішенні даного спору, за сформованими вище висновками і вирішення спору по суті.

Розподіляючи між сторонами судові витрати суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 1211,20 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи квитанція до платіжної інструкції АТ КБ "ПриватБанк" №0.0..1 від 10.03.2025 (а.с.5).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, то з останнього підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1150,64 гривень, що пропорційно становить 95 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №3 від 17.02.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.07.1977 по 30.08.1977, 25.08.1984 по 05.10.1984, з 26.10.1984 по 11.10.1985, з 30.10.1985 по 01.08.1998, з 02.07.1998 по 31.12.1998 та з 01.04.2002 по 16.06.2002 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1977.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 10.02.2025 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20987385) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) сплачений судовий збір в розмірі 1150,64 гривень (одна тисяча сто п`ятдесят гривень шістдесят чотири копійки).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) АДРЕСА_1 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20987385), вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Чуприна О.В.