Справа № 140/9760/21
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 140/9760/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Кушнір С.В.,

за участю представника відповідача Кравціва Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Міністерства Оборони України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Міністерства оборони України (далі Міноборони, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене пунктом 2 протоколу від 23.02.2021 № 26 в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з смертю її сина.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 у даній справі позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене пунктом 2 протоколу №26 від 18.02.2021, в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю її сина - ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2022 апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 140/9760/21 - без змін.

10.02.2023 судом видано виконавчий лист №931/2023.

17.04.2025 на адресу суду від представника Міністерства оборони України надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Дана заява обгрунтована тим, що на підставі виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 у справі №140/9760/21, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 71354686) щодо зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її сина ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

14.07.2023 на виконання вимог державного виконавця та у виконання рішення та постанови суду у вказаній справі, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянуто заяву позивачки та прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги (витяг з протоколу від 21.07.2023 №19/с).

У зв`язку із наведеним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 71354686) на підставі п. 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) у зв`язку із фактичним виконанням рішення.

Не погоджуючись із рішенням державного виконавця, 15.09.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду (справа № 140/29545/23) із позовом Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції (далі Відділ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство оборони України про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу від 28.08.2023 про закінчення виконавчого провадження №71354686.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду 19.10.2023 у справі № 140/29545/23 відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу від 28.08.2023 про закінчення виконавчого провадження ВП №71354686.

Проте, 05.12.2023 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі № 140/29545/23 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Держаної виконавчої служби України від 28.08.2023 про закінчення виконавчого провадження ВП № 71354686.

У зв`язку з наведеним, 19.01.2024 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 71354686.

15.03.2024 Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги (витяг з протоколу від 15.03.2024 № 8/с) та про що повідомлено державного виконавця листом від 11.03.2025 № 220/13/18999.

Міністерство оборони України вважає, що виконавчий лист № 140/9760/21 (№ 931/2023), який виданий Волинським окружним адміністративним судом 10.02.2023 про зобов`язання Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю її сина ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що Комісією Міноборони, в межах свої дискреційних повноважень, та з урахуванням висновків суду (в частині, що стосується про відсутність правових підстав для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги матері померлого ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що останній вже не був військовослужбовцем на момент його смерті), які викладені у судовому рішенні від 11.11.2021, виконано резолютивну частину згаданого рішення у повному обсязі.

Зауважує, на виконання рішення суду від 11.11.2021, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2022 та постанови Відділу, вимоги державного виконавця Відділу від 06.06.2023, на засіданні Комісії Міноборони 14.07.2023, розглянуто заяву стягувача та прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (протокол від 14.07.2023 № 19/c) з підстав:

1) Відповідно до витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Західного регіону від 05.01.2017 № 6 причиною смерті ОСОБА_2 є самоушкодження шляхом нанесення проникаючого колото-різаного поранення. Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо смерть військовослужбовця є наслідком навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

2) В поданих документах наявна заява матері про виплату одноразової грошової допомоги від 29.10.2020. Відповідно до пункту 8 статті 16-3 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Оскільки, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а заявниця - ОСОБА_1 звернулася 29.10.2020 із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, нею пропущений трирічний строк для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, передбачений пункту 8 статті 16-3 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На підставі вищевикладеного просить визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 21.04.2025 призначено заяву до розгляду на 11:00 год. 25.04.2025 у відкритому судовому засіданні.

У запереченнях від 24.04.2025 ОСОБА_1 (стягувач) просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню, оскільки на стадії виконання рішення суду безальтернативно боржник Міністерство оборони України зобов`язаний прийняти позитивне рішення про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю сина ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 22.04.2025 задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судове засідання, призначене на 11:00 25.04.2025, позивач (стягувач) не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви.

У судовому засіданні заявник (представник Міністерства оборони України) заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав викладених у ній мотивів.

Заслухавши думку представника Міністерства оборони України дослідивши пісьмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню з таких підстав.

За приписами частини першої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною другою статті 374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 (справа №752/2391/17 (2а-14/09)), з урахуванням узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, дійшов висновку, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником поза межами виконавчого провадження чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Заява представника відповідача обґрунтована тим, що на засіданні Комісії Міноборони 14.07.2023, розглянуто заяву стягувача та прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (протокол від 14.07.2023 № 19/c), а також рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги (витяг з протоколу від 15.03.2024 № 8/с).

Проаналізувавши обставини на які посилається представник заявника, норми процесуального закону, суд вказує, що вказана заявником підстава для визнання виконавчого листа №140/9760/21 (№931/2023) від 10.02.2023 таким, що не підлягає виконанню не відноситься до визначених статтею 374 КАС України. Суд наголошує, що звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник був зобов`язаний вказати передбачені процесуальним законом підстави для того, щоб суд міг розглянути заяву відповідача через призму цих підстав, однак такого обов`язку не виконав.

Як слідує з матеріалів справи 10.04.2024 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. винесено Вимогу державного виконавця, у якій останній вказує, що зі змісту протоколу від 15.03.2024 № 8/с, Комісією Міноборони досліджується застосування Судом норм права в часі та фактично здійснюється переоцінка доказів, а також встановлюються нові обставин судової справи, що не входить в межі повноважень останньої.

Державний виконавець зазначає, що враховуючи те, що протокол Комісії від 15.03.2024 № 8/с за своїм змістом і суттю с аналогічним протоколу Комісії від 14.07.2023 № 19/с, на підставі якого вже виносилась постанова про закінчення виконавчого провадження № 71354686 від 28.08.2023 та яка в подальшому була скасована постановою Восьмого апеляційного адміністративного суд від 05.12.2023 у справі № 140/29545/23, а тому державний виконавець не вважає дії Міністерства оборони України такими, що направлені на повне та фактичне виконання рішення суду, а відтак не приймає його, як належне виконання рішення суду.

В подальшому, державним виконавцем цього ж Відділу винесено вимогу від 10.02.2025 та вказано, що Комісією Міноборони на засіданні від 15.03.2024 було прийнято рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та під час прийняття такого рішення повторно не враховано висновки суду у справах № 140/9760/21 та № 140/29545/23 щодо необхідності саме призначити та виплатити кошти стягувачу ОСОБА_1 .

Крім того суд вважає за доцільне зауважити, що відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження»; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Крім того, за умови коли рішення суду (як стверджує боржник) виконане, немає жодних ні фактичних ні юридичних підстав визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, у задоволенні заяви представника відповідача про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню слід відмовити.

Керуючись статтями 243, 248, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Міністерства Оборони України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 29 квітня 2025 року

Суддя В.В. Мачульський