Справа № 357/2757/25
Суддя: Рижко Г. О.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2757/25
Провадження № 2-а/357/34/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Рижко Г. О. ,

при секретарі - Вангородській О. С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Семенюти Р.А.,

представників відповідача Коляди В.Г., Єжової Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2025 року ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Семенюти Руслана Анатолійовича звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суду з позовом до Департаменту патрульної поліції(надалі за текстом відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4095826 від 17 лютого 2025 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 гривень 00 копійок та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач протиправно та необґрунтовано виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за ч.4 ст.126 КУпАП. Зокрема позивач зазначив, що 17 лютого 2025 року поліцейським в1 р1 б1 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Марченком Владиславом Ярославовичем відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4095826.

Відповідно до винесеної постанови позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої 17.02.2025 о 23:28:13 траса АД М-О 5 Київ-Одеса 78 км, водій ОСОБА_2 керував ТЗ при цьому будучи позбавлений права керування транспортними засобами на 3 місяці Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 09.12.2024, чим порушив п.п. 2.1.а ПДР України.

Зазначає, що позивачу взагалі нічого не було відомо про рішення суду яке зазначено в оскаржуваній постанові і про яке останній дізнався лише почувши дану інформацію від працівника поліції. Крім того, в позивача було наявне посвідчення водія в застосунку «ДІЯ» яке він неодноразово пред`являв до перевірки працівникам поліції. Повідомляє, що суд не викликав в судове засідання позивача 09.12.2024 по справі № 357/16252/24, а тому про прийняте судом рішення щодо позбавлення його права керування транспортними засобами йому нічого відомо не було. Планує оскаржити дану постанову до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням сторін, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, поданий представником відповідача. У відзиві представник Департаменту патрульної поліції Коляда Вадим Геннадійович, заперечив проти задоволення позову, зазначив, що постанова була винесена із дотримання вимог законодавства, позивач порушив Правила дорожнього руху, оскільки керував автомобілем будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на три місяці рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2024 у справі № 357/16252/24, що було встановлено перевіркою документів в системі «АРМОР». На момент перевірки таке рішення набрало законної сили. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Зауважує, що позивач належним чином повідомлявся про дати розгляду судової справи № 357/16252/24, в тому числі і шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на «Вайбер» на 09.12.2024 на 09:30, яка була направлена 28.11.2024. Крім того, зазначає, що позивач періодично мав цікавитись розглядом справи в суді.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з викладених у позові підстав, просили позов задовольнити в повному обсязі. Додатково представник позивача пояснив, що в даному випадку відсутня вина як суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки позивач не знав про існування постанови, якою він був позбавлений права керування транспортним засобом, оскільки в застосунку «Дія» його водійське посвідчення було дійсне. Крім того, вказану постанову від 09.12.2024 було оскаржено до апеляційного суду та результатами перегляду залишено без змін. Проте строк для оскарження постанови було поновлено. Позивач на питання представника відповідача пояснив, що про розгляд справи знав і два рази отримував сповіщення у додаток «Вайбер», проте саме на 09.12.2024 про дату слухання повідомлення не отримував.

В судовому засіданні представники відповідача заперечували щодо позову, просили відмовити в його задоволенні, вказувала на законність оскаржуваної постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши доводи сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.11.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП (а.с. 20).

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) місяці (справа № 357/16252/24) (а.с. 38-40).

Постановою Київського апеляційного суду від 09.04.2025 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2024 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Семенюти Р.А. залишено без задоволення, постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2024 залишено без змін (а.с. 114-122).

Відповідно до постанови серії ЕНА №4095826 від 17.02.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої 17.02.2025 о 23:19:57 траса АД М-О 5 Київ-Одеса 78 км, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ЗИЛ 4331, н.з. НОМЕР_1 , при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами на 3 місяці Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 09.12.2024, чим порушив п.п. 2.1.а ПДР України та накладено штраф у розмірі 20400 грн (а.с. 16).

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Згідно зі статтею 317-1 КУпАП, якою доповнено Кодекс згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021, що набрав чинності 17.03.2021, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Таким чином, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 статті 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Статтею 289 КУпАП визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Враховуючи наведене, суд зауважує, що відповідальність за частиною 4 статті 126 КУпАП настає у випадку, якщо особа керувала транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/16252/24 від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) місяці.

Таким чином, судом встановлено, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/16252/24, якою ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами, була винесена 09 грудня 2024 року.

З даної постанови вбачається, що в ній роз`яснено порядок та строк оскарження, зокрема, що на постанову може бути подана апеляційна скарга упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Станом на 17.02.2025 року (день винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП) десятиденний строк оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/16252/24 від 09 грудня 2024 року сплив.

При цьому, постанова Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 357/16252/24, якою поновлено строк на подачу апеляційної скарги, та залишено без змін постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року, не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, що передбачено ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки в момент зупинки його працівниками поліції права керування автомобілем у позивача не було.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом 17.02.2025 року, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2024, яка на той момент набрала законної сили 19.12.2024 року, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Суд проаналізував доводи представника позивача про відсутність у діях позивача вини як суб`єктивної сторони правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП та вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, з постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/16252/24 від 09 грудня 2024 року вбачається що протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складався в його присутності.

Також судом встановлено, що про розгляд зазначеного протоколу у суді ОСОБА_1 повідомлявся також направленням відповідного сповіщення у застосунок «Вайбер» на номер телефону НОМЕР_2 , а саме: на 22.11.2024 (доставлено 08.11.2024), на 28.11.2024 (доставлено 22.11.2024), на 09.12.2024 (доставлено 28.11.2024) (а.с. 31, 34, 72). Крім того, позивач не заперечував того факту, що отримував сповіщення про розгляд справи у застосунок «Вайбер» на 22.11.2024 та на 28.11.2024.

Таким чином, судом встановлено, що позивач достеменно знав про розгляд справи, щодо нього в суді, а тому мав обов`язок цікавитись на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього та результатами такого розгляду.

Суд наголошує, що про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права зазначено у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» де визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати учать на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, у справі Каракуця проти України, у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, 17.02.2025 на момент розгляду поліцейським Марченком В.Я. справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови суду № 357/16252/24 від 09.12.2024, яка набрала законної сили у встановленому законом порядку, а тому суд приходить до висновку, що дії працівників поліції відповідають вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 4095826 від 17.02.2025, якою на позивача накладено штраф у розмірі 20400 грн за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Відтак, оскільки підстав для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлено, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048.

Повний текст рішення складено 28.04.2025.

СуддяГ. О. Рижко