Справа № 420/7016/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7016/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 11.03.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 06.08.2019 року № Форми «Р» яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на загальну суму 269484,60 (двісті шістдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири грн. 60 коп.) грн. (за податковими зобов`язаннями 215587,68 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 53896,92 грн;

2. Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 06.08.2019 року № Форми «Р» яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 22457,05 (двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят сім грн. 05 коп.) грн. (за податковими зобов`язаннями 17965,64 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4491,41 грн;

3. Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 06.08.2019 року № Форми «ПС» яким до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 (сто сімдесят грн. 00 коп.) грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.

В обґрунтування позову вказано, що в Акті перевірки зазначено, що копію наказу № 1827 від 14.03.2019 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення від 14.03.2019 № 355/13-05 про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки надіслане по пошті рекомендованим листом з повідомленням фізичній особі ОСОБА_1 . Проте, матеріали перевірки не містять рекомендованого повідомлення на підтвердження вручення поштового відправлення яким начебто надсилався наказ № 1827 від 14.03.2019 та копії письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Достатніх та достовірних доказів направлення та вручення вищенаведеного наказу та повідомлення, в тому числі у відповідь на адвокатські запити відповідачем надано не було. Відповідачем було надано копію поштового відправлення 227 та конверт про повернення поштового відправлення на підтвердження начебто надіслання наказу № 1827 від 14.03.2019. Проте, з конверту вбачається, що відправлення було надіслано 28.03.2019, тобто через 2 тижні після оформлення наказу, що ставить під сумнів надіслання вказаним відправленням саме наказу від 14.03.2019 та повідомлення. При цьому, на рекомендованому поштовому відправленні 227 наявна відмітка про те, що воно підлягає поверненню 25.04.2019, в той час як перевірка була проведена з 15.04.2019 по 26.04.2019, що вбачається з Акту перевірки. Отже на момент почату перевірки 15.04.2019 відправлення 227, яке підлягало поверненню 25.04.2019 ще не повернулось до відповідача. Разом з тим, у наказі № 1827 від 14.03.2019 наказано провести документально позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1 з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період 01.01.2017 - 31.12.2017 з 15 квітня 2019 року тривалістю 10 робочих днів. В наказі зазначено адресу платника податків АДРЕСА_1 , проте, в Акті перевірки місцем проживання ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_2 . Також не надано запиту до відділу адресно-довідкової роботи та відповідь щодо місця реєстрації та відповіді, що була отримана на вказаний запит, період проведення перевірки вказаний з 01.01.2017 по 31.12.2017, втім, у повідомленні-запрошенні № 9133/C/15-32-50-07-12 від 20.10.2018 зазначено, що ОСОБА_1 необхідно було подати строком до 1 травня 2018 року податкову декларацію про майновий стан і доходи, та у разі необхідності сплатити податки і збори. Таким чином, з пп. 176.1, ст. 176, та п. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49 ПК України, вбачається, що порушення могло бути допущене платником податків у 2018 році, починаючи з 01 травня 2018 року. Проте, перевірка проводилась за період 01.01.2017 31.12.2017 протягом якого жодних порушень податкового законодавства допущено не було, адже граничним строком подання відповідної декларації є 01 травня 2018 року. Актом перевірки встановлено, що ОСОБА_1 не надала відповідної декларації, не сплатила податки у 2018 році, проте, зазначений період діяльності платника податків не охоплений наказом № 1827 від 14.03.2019, в якому зазначено, що перевірка стосується дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період 01.01.2017-31.12.2017.

Відповідно до п. 81.1. ст. 81 ПК України, зокрема, визначено, що у наказі про проведення перевірки зазначається період діяльності, який буде перевірятися.

Крім того, у повідомленні про анулювання боргу вих. № 11-9435-135684 від 22.12.2017 ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», наданим на адвокатський запит, зазначено, що на підставі кредитного договору № 0 від 03.03.2008 року станом на 07.09.2017 за ОСОБА_1 обліковується кредитна заборгованість у сумі 46128,07 доларів США, що за курсом НБУ станом на складає 1 198 509,34 грн, з яких:

- заборгованість по основній сумі кредиту 38 591,71 долари США, що за курсом долара станом на 07.09.2017 року складає 1002698,03 гривень.

- заборгованість по процентам 7 536,36 доларів США, що за курсом долара станом на 07.09.2017 складає 195 811,31 гривень. З даного приводу в Акті перевірки (арк. 4) зазначено: згідно п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст.165 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються: суми процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, тобто у 2017 році 800 грн. Проте, відомості в Акті щодо прощеної суми процентів 800 грн. кардинально відрізняються від дійсно прощеної (анульованої) суми процентів 195 811,31 гривень. В контексті викладеного, варто зазначити, що ані податковий орган, ані ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» так і не надав у відповідь на адвокатські запити копії:

- Листа ГУ ДФС в Одеській області до ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» від 02.10.2018 № 14093/10/15-32-50-07-12.

- Листа № 07/11-18/9 від 07.11.2018 ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» (вх. № 17956/10/15-32).

14.03.2025 ухвалою судді у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено; прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст.262 КАС України).

01.04.2025 до суду надійшов відзив (вх.№ ЕС/30307/25) Головного управління ДПС в Одеській області на позовну заяву, в якому зазначено, що контролюючий орган адміністративний позов не визнає та не погоджується з доводами позивача, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

У відзиві вказано, що позивач зазначає, що не отримував жодних документів, однак ГУ ДПС в Одеській області було направлено засобами поштового зв`язку на адресу АДРЕСА_3 (що є офіційною адресою позивача) наказ та повідомлення на проведення перевірки, акт перевірки, податкові повідомлення-рішення.

З покликанням на п. 42.2 ст.42 Податкового кодексу України, відповідач зазначає, що ГУ ДПС в Одеській області належним чином повідомило платника податків.

Також, у відзиві зазначено, що копія акту перевірки від 26.05.2019 №860/15-32-13-05 була направлена рекомендованим листом на податкову адресу Позивача, яка в співпадала із зареєстрованим місцем проживання за адресою АДРЕСА_3 (що є офіційною адресою позивача), але поштове відправлення було повернуте . Податкові повідомлення-рішення від 06.08.2019 №, №, № також були направлені з рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу, але поштове відправлення було повернуте з відміткою пошти про причини «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідач вказує, що перевіркою дотримання встановленого порядку подання у випадках, коли згідно з нормами Кодексу таке подання є обов`язковим, податкових декларацій про майновий стан і доходи встановлено, що фізичною особою платником податку ОСОБА_1 за період, що перевірявся податкові декларації про майновий стан і доходи до контролюючого органу за місцем мешкання, не надавались, таким чином обов`язок щодо відображення даних у податкових деклараціях не було виконано.

Як стверджує відповідач, в порушення п.п.49.18.4. п.49.18 ст.49, пп. «в» 176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік по строку 01.05.2018 року фізичною особою ОСОБА_2 не надано за місцем реєстрації до Київської ДПІ ГУ ДФС в Одеській області.

Також, у відзиві вказано, що відповідно до відомостей, отриманих з ЦБ ДРФО фізична особа-платник податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 отримала дохід у вигляді додаткового блага за «ознакою 126» у розмірі 1198509,34 грн без утримання податку на доходи фізичних осіб, а саме прощення (анулювання) основного боргу за кредитним договором з ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» . ГУ ДФС в Одеській області надіслано запит до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» від 02.10.2018 №14093/10/15-32-50-07-12, щодо отримання детальної інформації та підтверджуючих документів про підстави та нараховані суми доходу у вигляді додаткового блага у 2017 році громадянину ОСОБА_2 ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» надана відповідь від 07.11.2018 та підтверджені відомості, які відображені в податковому розрахунку за формою 1 ДФ за 3 квартал 2017 рік щодо доходу отриманого гр. ОСОБА_1 від прощення (анулювання) заборгованості за кредитом (а саме, основної суми боргу(кредиту)) у сумі 1198509,34 грн, як додаткове благо без утримання податку на доходу фізичних осіб. Фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 було надіслано Повідомлення-запрошення №9133/С/15-32-50-07-12 від 26.12.2018 про обов`язок подання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік. Але, фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік до контролюючого органу не надала.

Відповідач вказує, що відповідно до наявної податкової інформації фізична особа платник податку ОСОБА_1 у 2017 році отримала доходи, які згідно пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.«д» п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у розмірі 1197709,34 грн (1198509,34 грн 800 грн) та підлягають відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи.

Як стверджує відповідач, в порушення пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.«д» п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п. 168.2.1 п. 168, пп. в) п.176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України платником податків ОСОБА_2 не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік по строку до 01.05.2018 року, загальний річний оподатковуваний дохід занижено на суму 1197709,34 грн (1198509,34 грн 800 грн), з якого не нарахований та не сплачений податок на доходи фізичних осіб до бюджету; в порушення п.«д» п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п.167.1. ст.167., п.п.168.2.1. п.168.2 ст.168., пп.в) п.176.1 ст. 176, п.п.179.7. ст.179 Податкового кодексу України фізичною особою ОСОБА_2 податок на доходи фізичних осіб у розмірі 215587,68 грн не сплачений до бюджету, в порушення п.164.1, п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п.167.1. ст.167, п.п.168.2.1. п.168.2 ст.168, п.п.179.7. ст.179 Податкового кодексу України занижена сума податку на доходи фізичних осіб у розмірі 215587,68 грн за період 01.01.2017 - 31.12.2017 року, в порушення пп.1.2, п. 1.4, п.1.5, пп.1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, ст.163, пп. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, п.168.4 ст. 168, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України донараховано військового збору у розмірі 17965,64 грн.

На думку відповідача, зазначені в позовній заяві адвокатські запити та відповіді на них, беззаперечно не свідчать про відсутність у позивача прощеного (анулюваного) боргу за кредитним договором, в той час як належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, якими обґрунтовані позовні вимоги Позивач не надав. В той же час, як Головним управлінням ДПС в Одеській області надаються докази відповіді ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» від 07.11.2018р. та підтверджені відомості, які відображені в податковому розрахунку за формою 1 ДФ за 3 квартал 2017 рік щодо доходу отриманого гр. ОСОБА_1 від прощення (анулювання) заборгованості за кредитом (а саме, основної суми боргу(кредиту)) у сумі 1198509,34 грн., як додаткове благо без утримання податку на доходу фізичних осіб.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

01.04.2025 до суду від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява (вх. №ЕС/30291/25), в якій відповідач просить позовну заяву залишити без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 03.04.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача Головного управління ДПС в Одеській області (вхід. №ЕС/30291/25 від 01.04.2025) про залишення позовної заяви без розгляду по справі 420/7016/25.

07.04.2025 (вх.№ ЕС/32505/25) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Станом на дату вирішення даної справи інших заяв на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.

Згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів фізична особа - платник податків ОСОБА_1 отримала у 3 кварталі 2017 року від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» дохід як додаткове благо (за ознакою 126 «Дохід отриманий платником податку як додаткове благо») у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у сумі 1198509,34 грн, з яких не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Відповідно до абз.«д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, інформація з бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів потребує уточнення з джерел отримання доходів.

28.11.2018 до Головного управління ДФС в Одеській області надійшов лист ТОВ «Кей-Колект», в якому на запит Головного управління ДФС в Одеській області товариством повідомлено, що товариством в якості нового кредитора, самостійно було прийнято рішення про анулювання (прощення) частини кредитної заборгованості, та повідомлено боржника (фізичну особу) ОСОБА_1 (РНОКІШ НОМЕР_1 ) листом від 22.12.2017 вих №U-9435-135684 щодо прощення частини боргу в сум 46 128,07 доларів США, що по курсу НБУ складає 1198 509,34 грн: Дана сума-була відображена уточнюючому розрахунку ф1-ДФ №2 за 3 квартал 2017 р. (а.с.124-125).

У листі товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» від 22.12.2017 №U-9435-135684, який було направлено на адресу позивача, було вказано, що на підставі кредитного договору № 0 від 03.03.2008 станом на 04.07.2017 за ОСОБА_1 обліковується кредитна заборгованість у сумі 46 128,07 (сорок шість тисяч сто двадцять вісім, 07) доларів США, що за курсом НБУ (надалі «Курс долара») станом на 07.09.2017 складає 1 198 509,34 (один мільйон сто дев`яносто вісім тисяч п`ятсот дев`ять, 34) гривень, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 38591,71 (тридцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто один, 71) долари США, що за курсом долара станом на 07.09.2017 року складає 1 002 698, 03 (один мільйон дві тисячі шістсот дев`яносто вісім, 03) гривень; заборгованість по процентам - 7536,36 (сім тисяч п`ятсот тридцять шість, 36) доларів США, що за Курсом долара станом на 07.09.2017 складає 195 811,31 (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот одинадцять, 31) гривень.

У листі зазначено, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 та 161 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України, повідомляє ОСОБА_1 , як платника податку на доходи фізичних осіб боржника та військового збору, що рішення про анулювання (прощення) її кредитної заборгованості прийнято 04.09.2017. Вищевказане рішення було прийняте у зв`язку з реалізацією ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права на нерухоме майно, яким було забезпечено виконання зазначеного вище кредитного договору, на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку», яке відбулося 04.09.2017 року, підтвердженням чого є Витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 96565138 від 07.09.2017.

14.03.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наказ №1827, яким керуючись пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п 78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, на підставі доповідної записки начальника управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Мамая Ю.В. від 04.03.2019 №179/11/15-32-13-05 наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ),, АДРЕСА_1 з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період 01.01.2017 - 31.12.2017 року з 15 квітня 2019 року тривалістю 10 робочих днів (а.с.48, 115, 118).

Копія наказу № 1827 від 14.03.2019р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення від 14.03.2019 №355/13-05, про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, надіслане по пошті рекомендованим листом з повідомленням фізичній особі ОСОБА_1 .

Відповідачем разом із відзивом надано до суду надано запит до начальника відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та відповідь на даний запит відповідно до якої ОСОБА_1 21.12.2017 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.113-114).

На підставі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2, п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI зі змінами та доповненнями та наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 1827 від 14.03.2019р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 (далі ОСОБА_1 ), місце проживання фізичної особи АДРЕСА_2 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року, з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходів, військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо від ТОВ «КЕЙКОЛЕКТ».

Перевірка проводилась з 15.04.2019 року по 26.04.2019 року.

За результатами даної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт від 26.05.2019 року №860/15-32-13-05/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 з питань декларування отриманих доходів від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2017р» (а.с.31-37, 101-107), яким встановлено порушення позивачем:

п.п.49.18.4. п.49.18 ст.49, пп. 176.1 «в» ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI, із змінами та доповненнями - не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік по строку 01.05.2018 року;

п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2. ст.164., п.п.167.1. ст.167, п.п.168.2.1. п.168.2 ст.168., п.п.179.7. ст.179 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями не сплачений податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за результатами річного декларування, у розмірі 215587,68 грн.;

пп.1.2, п. 1.4, п.1.5, пп.1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, ст.163, пп. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, п.168.4 ст. 168, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України донараховано військового збору у розмірі 17965,64 грн.

Як зазначено в акті, відповідно до наявної податкової інформації фізична особа платник податку ОСОБА_2 у 2017 році отримала доходи, які згідно пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст. 163, п.п.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та підлягають відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Так, згідно відомостей Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб (ЦБД ДРФО) про джерела доходу та суми отриманих доходів за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р., ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» , відображено нарахування та виплату доходу у 3-му кварталі 2017 року фізичній особі ОСОБА_2 у вигляді додаткового блага «за ознакою 126», а саме прощення (анулювання) основного боргу за кредитним договором у розмірі 1198509,34 грн.

Перевіркою встановлено, що податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік до контролюючого органу ГУ ДФС в Одеській області за місцем проживання не надана, таким чином обов`язок щодо відображення даних щодо отриманого доходу у податкових деклараціях не було виконано, податкове зобов`язання не було визначено та не сплачено до бюджету

Перевіркою дотримання встановленого порядку подання у випадках, коли згідно з нормами Кодексу таке подання є обов`язковим, податкових декларацій про майновий стан і доходи встановлено, що фізичною особою платником податку ОСОБА_2 за період, що перевірявся податкові декларації про майновий стан і доходи до контролюючого органу за місцем мешкання, не надавались, таким чином обов`язок щодо відображення даних у податкових деклараціях не було виконано.

Як зазначено в акті, відповідно до відомостей, отриманих з ЦБ ДРФО фізична особа-платник податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 отримала дохід у вигляді додаткового блага за «ознакою 126» у розмірі 1198509,34 грн без утримання податку на доходи фізичних осіб, а саме прощення (анулювання) основного боргу за кредитним договором з ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» . ГУ ДФС в Одеській області надіслано запит до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» від 02.10.2018 №14093/10/15-32-50-07-12, щодо отримання детальної інформації та підтверджуючих документів про підстави та нараховані суми доходу у вигляді додаткового блага у 2017 році громадянину ОСОБА_2 ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» надана відповідь від 07.11.2018 та підтверджені відомості, які відображені в податковому розрахунку за формою 1 ДФ за 3 квартал 2017 рік щодо доходу отриманого гр. ОСОБА_1 від прощення (анулювання) заборгованості за кредитом (а саме, основної суми боргу(кредиту)) у сумі 1198509,34 грн., як додаткове благо без утримання податку на доходу фізичних осіб. Фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 було надіслано Повідомлення-запрошення №9133/С/15-32-50-07-12 від 26.12.2018 про обов`язок подання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік. Але, фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік до контролюючого органу не надала.

Перевіркою встановлено, що відповідно до наявної податкової інформації фізична особа платник податку ОСОБА_1 у 2017 році отримав доходи, які згідно пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.«д» п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у розмірі 1197709,34 грн (1198509,34 грн 800 грн) та підлягають відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи.

Враховуючи вищевикладене, зазначено в акті, в порушення пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.«д» п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п. 168.2.1 п. 168, пп. в) п.176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України платником податків ОСОБА_2 не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік по строку до 01.05.2018, загальний річний оподатковуваний дохід занижено на суму 1197709,34 грн (1198509,34 грн 800 грн., з якого не нарахований та не сплачений податок на доходи фізичних осіб до бюджету.

Перевіркою встановлено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб фізична особа ОСОБА_2 отримав доходи у розмірі 1197709,34 грн (1198509,34 грн 800 грн) від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» за ознакою доходу « 126» - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо. ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» податок на доходи фізичних осіб не утримувався та не перераховувся до бюджету.

Перевіркою правильності визначення суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником податку самостійно встановлено: в порушення п.«д» п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п.167.1. ст.167., п.п.168.2.1. п.168.2 ст.168., пп.в) п.176.1 ст. 176, п.п.179.7. ст.179. Податкового кодексу України фізичною особою ОСОБА_2 податок на доходи фізичних осіб у розмірі 215587,68 грн не сплачений до бюджету.

Як зазначено в акті, в порушення п.164.1, п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п.167.1. ст.167, п.п.168.2.1. п.168.2 ст.168, п.п.179.7. ст.179 Податкового кодексу України занижена сума податку на доходи фізичних осіб у розмірі 215587,68 грн за період 01.01.2017 - 31.12.2017.

Також, в акті вказано, що платником податків фізичною особою ОСОБА_1 податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік по строку 01.05.2018 до податкового органу не надана. Перевіркою правильності визначення суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті до бюджету за 2017 рік, встановлено, що в порушення п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2. ст.164., п.п.167.1. ст.167, п.п.168.2.1. п.168.2 ст.168., п.п.179.7. ст.179 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями фізичною особою ОСОБА_2 податок на доходи фізичних осіб у розмірі 215587,68 грн не сплачений до бюджету.

Крім того, перевіркою встановлено, що в порушення пп.1.2, п. 1.4, п.1.5, пп.1.6 п. 16 ? підрозділу 10 розділу ХХ, ст.163, пп. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, п.168.4 ст. 168, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України донараховано військового збору у розмірі 17965,64 грн.

На підставі акту перевірки №860/15-32-13-05/ від 06.05.2019, Головним управлінням ДФС в Одеській області 06.08.2019 року прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення п.п. 14.1.54 п.14.1 ст.54, п.164.1, п.164.2 ст.164, п.п.164.2.20 п.164.2 с.164, пп.167.1 ст.167, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, пп.179.7 ст.179 Податкового кодексу України фізичні особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатом річного декларування на 269484,60 грн, з яких: 215587,68 грн за податковим зобов`язанням, 53896,92- га штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.38, 121);

- податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення пп.1.2, п. 1.4, п.1.5, пп.1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, ст.163, пп. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, п.168.4 ст. 168, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України фізичні особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 22457,05 грн, з яких 17965,64 грн за податковим зобов`язанням, 4491,41- га штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.39, 123);

- податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення пп. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49, пп. 176.1, ст. 176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн (а.с.40, 122).

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 06.08.2019 №, №, № протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулдась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Відповідно до п. 61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.61.2 ст.61 ПК України податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Види перевірок, які контролюючі органи мають право проводити, визначені ст.75 ПК України, пунктом 75.1 якої визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Статтею 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Як вже встановлено судом, 14.03.2019 Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наказ №1827, яким керуючись пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п 78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, на підставі доповідної записки начальника управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Мамая Ю.В. від 04.03.2019 №179/11/15-32-13-05 наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період 01.01.2017 - 31.12.2017 з 15 квітня 2019 року тривалістю 10 робочих днів (а.с.48, 115, 118).

Відповідачем на підтвердження направлення даного наказу на адресу позивача надано фіскальний чек від 20.03.2019 та поштове повернення з відміткою відділення поштового зв`язку про причину повернення «За закінченням встановленого строку зберігання».

Даний наказ було надіслано на адресу АДРЕСА_2 , тобто на ту, що вказана у відповіді з адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України на запит контролюючого органу.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 02.04.2025 по справі №520/6561/19 документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

За приписами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З вказаних обставин, суд вважає, що копія наказу від 14.03.2019 №1827 є в розумінні приписів Податкового кодексу України належним чином врученою позивачу.

Таким чином, Головним управлінням ДФС в Одеській області з дотриманням приписів Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача за результатами якої складено акт від 26.05.2019 №860/15-32-13-05/.

Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування позивачу податку на доходи та військового збору, суд зазначає таке.

Положеннями підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

При цьому, відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Таким чином, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Відповідно до підпункту 163.1.1. пункту 163.1. статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім:

а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю;

б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання;

в) пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або інших сум бюджетного відшкодування;

г) суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою в порядку, встановленому законом.

ґ) виплати з державного бюджету, пов`язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України.

Дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування;

Як вже вказано судом відповідно до абз.«д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

За кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит), платник податку має право на сплату суми податкового зобов`язання, нарахованої на суму боргу (кредиту та/або відсотків), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, протягом трьох років починаючи з року, в якому задекларовано суму такого податкового зобов`язання. Для розстрочення такої суми податкового зобов`язання платник податку разом із декларацією подає до контролюючого органу заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов`язання.

Суми розстрочених податкових зобов`язань розраховуються платником податку самостійно згідно з документами щодо суми прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків) та погашаються рівними частинами кожного календарного кварталу до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня, до 20 жовтня і до 20 грудня) починаючи з кварталу, що настає за тим кварталом, у якому до контролюючого органу подано заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов`язання.

Згідно з п.п.165.1.55 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:

основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;

сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності;

Відповідно до підпункту 168.2.1. пункту 168.2. статті 168 Податкового кодексу України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (підпункт 165.1.49 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України).

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02.04.2025 по справі № 520/6561/19.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

З викладеного слідує, що під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 28.07.2021 у справі №826/12872/17, від 16.09.2021 у справі № 826/15158/16, від 16.05.2023 у справі № 820/880/16, від 18.12.2024 у справі № 816/208/17.

Не знайшов підстав для відступу від вказаних висновків Верховний Суд і в постанові від 18.03.2025 по справі №480/805/21.

В той же час, судом встановлено, що контролюючим органом встановлено порушення позивачем:

п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2. ст.164., п.п.167.1. ст.167, п.п.168.2.1. п.168.2 ст.168., п.п.179.7. ст.179 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями не сплачений податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за результатами річного декларування, у розмірі 215587,68 грн;

пп.1.2, п. 1.4, п.1.5, пп.1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, ст.163, пп. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, п.168.4 ст. 168, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України донараховано військового збору у розмірі 17965,64 грн.

При цьому, у листі товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» від 22.12.2017 №U-9435-135684, який було направлено на адресу позивача, було вказано, що на підставі кредитного договору № 0 від 03.03.2008 станом на 04.07.2017 за ОСОБА_1 обліковується кредитна заборгованість у сумі 46 128,07 (сорок шість тисяч сто двадцять вісім, 07) доларів США, що за курсом НБУ (надалі «Курс долара») станом на 07.09.2017 року складає 1 198 509,34 (один мільйон сто дев`яносто вісім тисяч п`ятсот дев`ять, 34) гривень, з яких:

- заборгованість по основній сумі кредиту - 38591,71 (тридцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто один, 71) долари США, що за курсом долара станом на 07.09.2017 складає 1 002 698, 03 (один мільйон дві тисячі шістсот дев`яносто вісім, 03) гривень;

- заборгованість по процентам - 7536,36 (сім тисяч п`ятсот тридцять шість, 36) доларів США, що за Курсом долара станом на 07.09.2017 складає 195 811,31 (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот одинадцять, 31) гривень.

Відповідно до п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Отже, у відповідача були відсутні підстави для збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатом річного декларування на суму процентів, а саме: 35102,04 грн (195811,31-800)*18%) та для застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 8775,51 грн (35102,04*25%).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення №, в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатом річного декларування на 43877,55 грн, з яких: 35102,04 грн за податковим зобов`язанням, 8775,51 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Згідно з п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевикладені висновки суду, вважає, що у відповідача були відсутні підстави для збільшення грошового зобов`язання за платежем військовий збір, а саме: 2925,17 грн (195811,31-800)*1,5%) та для застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 731,30 грн (2925,17*25%).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення №, в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 3656,47 грн, з яких: 2925,17 грн за податковим зобов`язанням, 731,30 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Щодо вимог позивача про скасування податкового повідомлення-рішення №, яким за порушення пп. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49, пп. 176.1, ст. 176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн (а.с.40, 122)

Відповідно до пп. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно з пп. 176.1, ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані:

а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку;

в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов`язані пред`являти документи і відомості, пов`язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку;

г) подавати особам, які згідно з цим Кодексом визначені відповідальними за утримання (нарахування) та сплату податку до бюджету, документи на підтвердження права платника податку, який отримує такі доходи, на застосування соціальних податкових пільг;

ґ) у порядку, визначеному законом, допускати посадових (службових) осіб контролюючого органу на територію або до приміщень, що використовуються платником податку для отримання доходів від провадження господарської діяльності;

д) здійснювати заходи, передбачені цим Кодексом, у разі зміни підстав для отримання податкової соціальної пільги;

е) своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Суд погоджується з твердженнями контролюючого органу про наявність у позивача обов`язку подати податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 року у строк до 01.05.2018 року.

В той же час, оскільки предметом перевірки відповідно до наказу від 14.03.2019 №1827 були питання дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період 01.01.2017 - 31.12.2017, суд вважає, що в рамках саме даної перевірки такі обставини не могли бути предметом, а тому і притягнення позивача до відповідальності за вказане порушення, що встановлено при такій перевірці є протиправним.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 06.08.2019 № Форми «ПС» яким до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 (сто сімдесят грн 00 коп.) грн за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 даної статті визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір всього в розмірі 2973,70 грн, що підтверджується квитанцією № 9R84-742Q-TB4E від 04.03.2025 (а.с.15).

Ціна позову у даній справі складає 292111,65 грн.

Враховуючи висновки суду про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення 06.08.2019 № та часткового скасування податкових повідомлень-рішень №, №, а саме на суму всього 47704,02 грн (43877,55+3656,47+170,00), відсоток задоволених вимог складає 16,3% (47704,02 (сума задоволених вимог)*100/292111,65 (ціна позову).

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 484,71 грн (2973,70 грн* 16,3%).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 06.08.2019 №, в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатом річного декларування на 43877,55 грн, з яких: 35102,04 грн за податковим зобов`язанням, 8775,51 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 06.08.2019 №, в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 3656,47 грн, з яких: 2925,17 грн за податковим зобов`язанням, 731,30 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 06.08.2019 № форми «ПС» яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 484,71 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА