Справа № 337/1862/25
Суддя: Калугіна Г. Б.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді Калугіної Г.Б.,

за участю секретаря Волошина Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 з вищевказаною заявою. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до електронного військово-облікового документу з додатку «Резерв+», військово-облікові дані позивачем оновлено вчасно 15.07.2024, дата проходження ВЛК - 15.12.2023. Відстрочка до 31.01.2026. Тип відстрочки: бронювання. Правила військового обліку позивачем не порушені. У березні 2025 року із застосунку «Резерв+» позивачу стало відомо про те, він порушив правила військового обліку. У зв`язку з чим позивач добровільно, особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування обставин. Співробітники ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили про те, що йому було направлено повістку про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була нібито мною проігнорована. Позивачем було з`ясовано, відповідно до даних сайту АТ «Укрпошта», трекінг поштового відправлення № 127, роздрукований з офіційного сайту Укрпошти, поштове відправлення: прийнято 25.02.2025 у м. Києві, прибуло до Відділення 69124 м. Запоріжжя Україна - 27.02.2025; повернення відправнику з відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою» - 08.03.2025. Позивач повідомив співробітника ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що в проміжок часу з 25.02.2025 по 07.03.2025 він весь час перебував зі своєю дружиною - ОСОБА_2 та зі своєю новонародженою дитиною - ОСОБА_3 у відділенні постінтенсивного виходжування для новонароджених та постнатального догляду в КНП «ЗОКДЛ» ЗОР за адресою: АДРЕСА_3 , по догляду за новонародженою дитиною.

Зазначене підтверджується наступними доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб між мною ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_3 від 01.09.2018; свідоцтвом про народження моєї дитини - ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 12.03.2025; випискою із історії хвороби стаціонарного хворого № 275 КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР Відділення постінтенсивного догляду та другого етапу виходжування новонароджених; довідкою від 02.04.2025, виданою завідуючою відділенням ПІВНПД КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР, за змістом якої, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 25.02.2025 по 07.03.2025 перебувала зі своїм чоловіком ОСОБА_1 у відділенні постінтенсивного виходжування новонароджених та постнатального догляду в КНП «ЗОКДЛ» ЗОР, по догляду за новонародженою дитиною (25.02.2025 - пологи). Також позивач зауважує, що на його мобільний номер телефону не надходило жодного смс. 08 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено Постанову № 55/488 по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до змісту вказаної Постанови: «... 22.02 2025 року на адресу ОСОБА_1 буде направлена повістка № 2616264 з пропозицією прибути 06.03 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних. Повістка була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (трекер поштового відправлення № 127). Оскільки громадянин ОСОБА_1 , проігнорував отримання поштового відправлення № 127, в якому йому була надіслана повістка та у час, зазначений у повітці не прибув, на що власноруч надав пояснення в протоколі: «повістку не отримував, у зв`язку з тим, що 25.02.2025 у зв`язку з народженням дитини перебував на стаціонарі у пологовому будинку перинатальний центр, виписані були 07.03.2025, про що надам відповідні документи 08.04.2025 під час розгляду адміністративної справи» поштове відправлення № 127 повернулося до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Притягнути громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн». Позивач категорично не погоджується з тим, що на думку відповідача, позивачем було проігноровано отримання поштового відправлення № 127, адже позивачу не було відомо про його існування. А за таких обставин позивач вважає, що не зобов`язаний та і не має можливості кожного дня навідуватись до відділення поштового зв`язку для отримання ймовірної повістки, особливо зважаючи на те, що правила військового обліку ним не порушені. Причини неналежного сповіщення про поштове відправлення № 127, а також відсутності будь-якого повідомлення щодо необхідності прибуття через контактний номер телефону, електронну пошту чи сервіс «Резерв+» позивачу невідомі. Таким чином вважаю, що неприбуття до відповідача 06.03.2025 для уточнення даних - умисна дія, бездіяльність, вина зі сторони позивача відсутня, а отже відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП. Просить суд позовні вимоги задовольнити, постанову по справі про адміністративне правопорушення № 55/488 від 08.04.2025 скасувати, провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 16.04.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того цією ж ухвалою було витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_2 , завірену належним чином копію справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,однак на дату розгляду справи витребувані судом докази до суду не надійшли.

Позивач судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення повісток до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд». Причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України через неявку у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, 08.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 було винесено постанову про притягнення до відповідальності у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн (арк.12).

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що «22.02.2025 року на адресу ОСОБА_1 буде направлена повістка № 2616264 з пропозицією прибути 06.03 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних. Повістка була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (трекер поштового відправлення № 127). Оскільки громадянин ОСОБА_1 , проігнорував отримання поштового відправлення № 127, в якому йому була надіслана повістка та у час, зазначений у повітці не прибув, на що власноруч надав пояснення в протоколі: «повістку не отримував, у зв`язку з тим, що 25.02.2025 у зв`язку з народженням дитини перебував на стаціонарі у пологовому будинку перинатальний центр, виписані були 07.03.2025, про що надам відповідні документи 08.04.2025 під час розгляду адміністративної справи» поштове відправлення № 127 повернулося до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Притягнути громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.»

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно з ч. 3 ст. 14 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно- комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210 КУпАП не застосовуються - за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідачем в протоколі та в оскаржуваній постанові не відображено, яка саме інформація відносно позивача була відсутня у відповідача, та не є актуальною, чи не відповідає інформації, яка міститься в державних реєстрах, в тому числі Оберіг, чи відсутня в реєстрах.

Крім того, диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, та порушення якої саме норми Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» було допущено.

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції на кінцевий термін уточнення даних 16.07.2024) передбачено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, вимоги абз. 7 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачають обов`язок військовозобов`язаного, яким є позивач, уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України.

Вказане положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», набуло чинності 18 травня 2024 року у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ

Позивачем вчасно - 15.07.2024 було оновлено дані, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має відстрочку, що підтверджується відміткою у військово-обліковому документі, сформованому в застосунку Резерв+ (бронювання), також згідно витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного, Позивачу було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 31.01.2026 (арк. 11).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справа Європейську конвенцію з прав людини та практику Суду як джерело права.

У п. 272 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 (заява № 42310/04), Суд зазначає, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої застосовується обов`язок обґрунтовувати рішення, може бути різною залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Отже, суд дійшовши висновку, про відсутність події адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суть якого викладена в оскаржуваній постанові, суд не вбачає за доцільне надавати мотивовану оцінку іншим аргументам сторін, адже вони стосуються доведення відсутності вини позивача, встановлення якої є обов`язковим лише у разі існування події адміністративного правопорушення, та не спростовують висновків викладених вище.

З огляду на те, що у фабулі протоколу фактично не зазначено суті інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та відповідно об`єктивна сторона правопорушення в постанові не розкрита, а тому у відповідності до вимоги ст. 247 КУпАП дана справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , адже в постанові чітко не зазначено, які саме дані ОСОБА_1 не оновив, та які дані не відповідають даним якими володіє відповідач, а також не надано жодного доказу відсутності у відповідача актуальних даних позивача, доступ до яких відповідач має, та які є незмінними.

Виходячи з мотивів наведених вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі вимог закону, що є порушенням ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 6 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю. Постанову про адміністративне правопорушення № 55/488 від 08.04.2025 належить скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення № 55/488 від 08.04.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для ІНФОРМАЦІЯ_7 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.04.2025.

Суддя Г.Б. Калугіна