Справа № 400/9871/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9871/24

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 06.09.2024 року № 66 про відмову у призначенні пенсії позивачу відповідно до п. «а» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити позивачу пенсію за вислугу років, відповідно до пункту "а" ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII з урахуванням висновків рішення Конституційного Суду України № 2-р/2019 від 04.06.2019 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з дати звернення із заявою про призначення, а саме з 29.08.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на час звернення до позивача з заявою про призначення пенсії наявна вислуга років дозволяла призначити пенсію, відповідно до пункту "а" ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до відзиву ГУ ДПС у Миколаївській області, відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що відповідно до пункту "а" ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від 28.12.2015 року) для призначення пенсії за вислугу років мінімальна вислуга років, як працівника льотного складу має становити не менше 26 років та 6 місяців станом на 11.10.2017 року. Відповідно до наданих документів стаж роботи позивача на посадах льотного складу станом на 11.10.2017 року становить 07 років 02 місяці 25 днів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ ПФУ у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що позивач не підтвердив наявність мінімально необхідного стажу роботи на посадах льотного складу станом на 11.10.2017 року, тому йому правомірно відмовлено у призначені пенсії за вислугу років.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить суд залишити без змін оскаржуване рішення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області своїм правом на подання відзиву не скористалось.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджуються наступні обставини.

Позивач 29.08.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах згідно п. "а" ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

06.09.2024 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянуто заяву від 29.08.2024 року і додані до неї документи та прийнято рішення № 66 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років. Підставою для відмови стало, те що у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж. Так, станом на 11.07.2017 року, на думку пенсійного органу, становить 7 років 2 місяці 25 днів, тоді як право виходу на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу незалежно від віку, за наявності вислугу років у період: до 01.04.2015 року - не менше 25 років (пункт е статті 55 Закону № 1788 в редакції від 28.12.2015 року); до 11.10.2017 року - не менше 26 років 6 місяців (пункт 21 Прикінцевих положень Закону № 1058).

Не погоджуючись з відмовою у призначені пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04.06.2019 року, положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 р. №911-VIII, визнані неконституційними та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Отже, на час виникнення спірних правовідносин застосуванню підлягали положення пункту "а" статті 54 Закону № 1788-XII у редакції, яка передбачала, що працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Суд першої інстанції зазначив, що з наданої позивачем трудової книжки та довідок про наліт годин, льотних книг підтверджується необхідна вислуга років для призначення і виплати пенсії за вислугу років позивачу, як працівнику льотного складу цивільної авіації.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають, зокрема окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції станом на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті:

а) працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах, зокрема: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу, зокрема: 1976 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку, зокрема: 50 років - які народилися з 1 січня 1976 року.

Положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VІІІ визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з рішенням Конституційного Суду №2-р/2019 від 04.06.2019.

Положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (п.2 рішення Конституційного Суду №2-р/2019 від 04.06.2019).

Відповідно до положень пункту «а» статті 54 Закону № 1788 у редакції до внесення змін Законом № 213 та Законом № 911 право на пенсію за вислугу років мали такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті:

а) працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, враховуючи рішення Конституційного Суду №2-р/2019 від 04.06.2019, пункт «а» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягає застосуванню у редакції до внесення змін Законами України від 02.03.2015 №213-VІІІ та від 24.12.2015 №911-VІІІ.

Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 (далі - Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу, у редакції, чинній до внесення до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» змін Законом № 213 та Законом № 911).

Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу при обчисленні строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу рахуються:

а) кожні 20 годин нальоту на літаках (крім нальоту і робіт, передбачених пунктами «б»- «г» цього пункту ) - за один місяць вислуги;

б) кожні 12 годин нальоту на вертольотах, в авіації спеціального застосування

(санітарні польоти, авіахімічні роботи, аерофотозйомка, патрулювання, зондування атмосфери і інші види робіт), на посадах льотного складу груп супроводження іноземних

повітряних суден (лідирувальники), на посадах командно-льотного та льотно-інструкторського складу, в тому числі у навчальних закладах по підготовці й підвищенню кваліфікації кадрів льотного складу авіації, - за один місяць вислуги;

в) один рік роботи у складі льотного екіпажу повітряного судна в аварійно-рятувальних (розшуково-рятувальних) підрозділах - за півтора року вислуги;

г) один рік роботи на посадах льотного складу в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ, Товариства сприяння обороні України - за півтора року вислуги за умови виконання плану навчально-льотної підготовки, а при виконанні елементів складного або вищого пілотажу - за два роки вислуги;

д) один рік роботи на посадах, передбачених у пункті 4 Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років - за півтора року вислуги за умови виконання річної норми стрибків з поршневих літаків, вертольотів, дирижаблів та аеростатів, спусків (піднімань) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, які перебувають у режимі висіння не менше 10 метрів, а при виконанні річної норми стрибків із реактивних літаків і вертольотів - за два роки вислуги.

При невиконанні умов, які дають право на пільгове обчислення строків вислуги років відповідно до підпунктів «а»-»д», один рік роботи рахується за один рік вислуги.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу обчислення строків вислуги відповідно до пунктів «а» і «б» пункту 1 провадиться шляхом ділення фактичного нальоту годин за весь час роботи на посадах льотного складу відповідно на 20 і 12. Вислуга у річному обчисленні визначається шляхом ділення числа повних місяців вислуги на 12.

Відповідно до пункту 4 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу до вислуги років працівникам льотного складу зараховується час навчання у вищих навчальних закладах авіації, якщо цьому

передувала робота на льотних посадах, - за фактичною тривалістю; в усіх інших випадках - за фактичним нальотом годин.

Відповідно до пункту 1 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 (далі - Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, у редакції, чинній до внесення до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» змін Законом № 213 та Законом № 911) пенсії за вислугу років відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і цього Порядку призначаються працівникам льотно-випробного складу безпосередньо зайнятим у льотних випробуваннях (дослідженнях) дослідної та серійної авіаційної, аерокосмічної, повітроплавальної і парашутно-десантної техніки, незалежно від відомчої належності підприємства, організації, де вони працюють.

Пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу встановлюються незалежно від віку при вислузі на посадах, які дають право на таку пенсію у чоловіків не менше 25 років, у жінок не менше 20 років.

До Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 віднесені:

1. Члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів.

2. Льотно-інструкторський склад.

3. Командно-льотний склад: керівники (їх заступники), інспектори і інші спеціалісти з льотної служби (льотної роботи) міністерств, відомств, управлінь, об`єднань, підприємств, установ, організацій та їх структурних підрозділів, які мають діюче льотне свідоцтво і беруть участь в польотах у складі екіпажу повітряного судна або іншого літального апарата.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , позивач:

з 14.06.2004 року до 15.09.2006 року перебував на посаді штурмана в льотній службі в МААК «УРГА»;

з 22.10.2008 року до 31.12.08 року на посаді штурмана в МААК «УРГА»;

з 15.08.2010 року до 18.08.2010 року на посаді штурмана в МААК «УРГА»;

з 09.09.2010 року до 17.09.10 року на посаді штурмана в МААК «УРГА»;

з 02.07.2012 року до 19.09.2013 року на посаді другого пілота Ан-26 в ТОВ «Авіакомпанія Меридіан»;

з 02.06.2015 року до 10.01.2020 року на посаді другого пілоту повітряного судна Боїнг-737 льотної служби в ТОВ «Скайлайн Експрес»;

з 11.01.2020 року до 02.09.2020 року на посаді командира повітряного судна Боїнг-737 льотної служби в ТОВ «Скайлайн Експрес»;

з 03.09.2020 року до 07.08.2024 року па посаді другого пілоту повітряного судна Боїнг-737 льотної служби в ТОВ «Скайлайн Експрес».

Окрім того, спеціальний стаж позивача підтверджується довідками ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» №11-08-2024 від 11.08.2024 року (538 год. 10 хв.); ТОВ «Меридіан» від 12.08.2024 року (835 год. 12 хв.), ПрАТ «Міжнародна Акціонерна авіаційна Компанія «УРГА» № 803/13 від 12.08.24 року (1114 год. 54 хв.), ТОВ «Скайлайн Експрес» № 4059 від 07.08.2024 року (6322 год. 25 хв.) та льотними книжками.

Відповідно до довідок загальний наліт годин цивільної авіації позивача станом на 29.08.2024 року складає 8810 год. 41 хв.

Обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу, згідно з п. 1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418 провадиться наступним чином: (8810,41:20):12=36,7.

Отже, спеціальний стаж позивача на час звернення за призначенням пенсії становить 29 років 6 місяців, що відповідає вимогам статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та є достатнім для призначення спеціальної пенсії.

Стосовно доводів відповідача, що для призначення пенсії на пільгових умовах відповідний стаж має бути набутим станом на 11.10.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Пункт розділу XV Закону № 1058-IV доповнено абзацом другим згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 року (набрав чинності 11.10.2017 року).

Отже, з 11.10.2017 року пункт 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV передбачає, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. .

Відповідач трактує відповідні норми таким чином, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років, однак виключно у випадку наявності пільгового стажу станом на 11.10.2017 року.

Колегія суддів не може прийняти відповідні доводи, оскільки наявний у позивача загальний наліт годин цивільної авіації позивача станом на 30.09.2017 року становить 6241 год. 16 хв, що в перерахунку становить 26 років пільгового стажу та є також достатнім.

Отже, матеріали справи свідчать про необґрунтованість рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 06.09.2024 року № 66 про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, що має наслідком визнання такого рішення протиправним та його скасування, та задоволення позовних вимог в цій частині.

Оскільки відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, у той час як право на отримання пенсії підтверджується документально, колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень тому вірним є рішення суду у частині, якою зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 23 жовтня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко