Справа № 200/1206/25
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року Справа№200/1206/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, поверх 2, 83, ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, поверх 2, 83, ) в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення від 06.02.2025 року № 60 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.01.2025 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пільгового стажу роботи, періоди:

- за Списком робіт затвердженому Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202 розділ 2, період роботи з 29.08.2005 по 07.11.2005, з 26.12.2005 по 31.03.2006, з 10.04.2006 по 12.04.2007, з 11.06.2007 по 05.05.2010,

- на провідній посаді гірника очисного забою, машиніста гірничих виїмкових машин з 06.05.2010 по 29.06.2010, з 05.10.2010 по 01.02.2011, з 01.03.2011 по 04.02.2012, з 20.02.2012 по 02.03.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, розрахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи з 06.05.2010 по 29.06.2010, з 05.10.2010 по 01.02.2011, з 01.03.2011 по 04.02.2012, з 20.02.2012 по 02.03.2022 на провідних професіях з кратністю відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 за кожний повний рік донарахувати додатково по три місяці підземного стажу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пільгового стажу роботи, періоди роботи на провідних посадах передбачених ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.03.2022 по 29.01.2025 року із розрахунку 1 день військової служби за три у відповідності до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2.3. розділу 2 Положення затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.01.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 29.01.2025 року позивач, вважаючи достатніми кількість страхового та пільгового стажу, звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Натомість рішенням відповідача від 06.02.2025 року № 60 в призначенні пенсії було відмовлено через недостатність необхідного пільгового стажу.

Представник позивача зазначає, що кількість пільгового стажу позивача на час звернення із заявою про призначення пенсії за наведеними вище даними складає 26 років 5 місяців 11 днів з яких на провідних посадах - 11 років 8 місяців 12 днів, за Списком № 202 - 4 роки 3 місяці 26 днів, додатковий відповідно до Роз`яснень №8 - 2 роки 9 місяців, та військова служба 7 років 7 місяців 14 днів (кратність 1 к 3), на підставі чого просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

15.04.2025 року відповідачем було надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що страховий стаж заявника становить 19 років 06 місяців 21 день (Необхідний страховий стаж для призначення пенсії за списком № 1 становить не менше 25 років), пільговий стаж роботи підземні, провідні професії з урахуванням провідних професій та навчання за фахом 10 років 0 місяців 02 дні, вік позивача 37 років 09 місяців 02 днів.

До загального страхового стажу частково не зараховано період навчання з 01.01.2004 року по 30.06.2005 року згідно диплома серії НОМЕР_1 від 30.06.2005 року, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків.

До пільгового стажу зараховано періоди робіт відповідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній № 1088 від 15.11.2024 року та даних персоніфікованого обліку Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Враховуючи зазначене, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.02.2025 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку відсутністю страхового стажу, передбаченого частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та необхідного віку для призначення пенсії.

Таким чином на твердження відповідача позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також 15.04.2025 року представник позивача надав до суду клопотання, згідно з яким просив не приймати до уваги заперечення проти позову від 15.04.2025 року через пропуск строку їх надання, та вирішити дану справу за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

29.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно диплома серії НОМЕР_1 від 30.06.2005 року ОСОБА_1 закінчив у 2005 році Петропавлівське ПТУ № 91 і здобув професію тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництра (категорії «А»), слюсаря-ремонтніка, водія автотранспортних засобів (категорія «С»).

Рішенням від 06.02.2025 року № 60 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відмовлено ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що пільговий стаж роботи підземні, провідні професії за Пост. № 202 (20) з урахуванням провідних професій та навчання за фахом 10 років 0 місяців 02 дні.

До загального страхового стажу частково не зараховано період навчання з 01.01.2004 року по 30.06.2005 року згідно диплома серії НОМЕР_1 від 30.06.2005 року, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків.

До пільгового стажу зараховано періоди робіт відповідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній № 1088 від 15.11.2024 року та даних персоніфікованого обліку Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Щодо позиції представника відповідача з приводу неприйняття відзиву.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 44 КАС України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно із ч.4 ст.47 КАС України відповідач має право подати відзив на позов.

Відповідно до частини 1 статті 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно із статтею 121 частиною 2КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до положень статті 159 КАС України, відзив на позовну заяву є заявою по суті справи. Вимоги до відзиву на позовну заяву передбачені статтею 162 КАС України.

Частиною 5 ст. 162 КАС України визначено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Норма ст. 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

За змістом статті 162 частини 6 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами без урахування позиції відповідача по справі виключно у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. Разом з тим, враховуючи, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову, тобто зміст відзиву становить позиція відповідача щодо спірних правовідносин по суті заявленого спору, суд не може не прийняти таку позицію до розгляду з підстав, які не передбачені процесуальним законом.

Також при вирішенні даного клопотання суд приймає до уваги, що такими діями відповідача сторона позивача не була позбавлена можливості реалізувати своє право на подання відповіді на відзив.

На підставі наведеного, з метою застосування принципу змагальності та повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи, забезпечення прав, передбачених статтями 44,47 КАС України, суд вважає за необхідне поновити відповідачу строк для подання відзиву та прийняти його до розгляду.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частина 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Розділом 1 Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт цього Списку передбачено, що правом на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення"» працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці.

Як вже було зазначено вище, Рішенням від 06.02.2025 року № 60 відмовлено ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. Єдиною підставою для відмови в призначенні пенсії зазначено те, що до загального страхового стажу частково не зараховано період навчання з 01.01.2004 року по 30.06.2005 року згідно диплома серії НОМЕР_1 від 30.06.2005 року, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Щодо сплати страхових внесків.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч. 2. ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд доходить висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивачки, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

На підставі зазначеного та враховуючи, що інших обставин в обґрунтування позиції в спірному рішенні не зазначено, рішення від 06.02.2025 року № 60 прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.07.2024 є протиправним та підлягає скасуванню, а періоди страхового стажу, які не були враховані, підлягають зарахуванню до страхого стажу.

Щодо похідних позовних вимог зобов`язального характеру.

Згідно з ч. 4ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства Україниу випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом.

Суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача зарахувати певні періоди, про які йдеться в позові, до відповідного пільгового стажу, оскільки відповідачем виконані не всі умови, що необхідні для прийняття законного та обґрунтованого рішення: в оскарженому рішенні не досліджено всі періоди роботи позивача, не зазначено, які саме періоди роботи зараховані до відповідного пільгового стажу (що унеможливлює визначення судом всіх не зарахованих періодів). Дії (або рішення, або бездіяльність) відповідача щодо такого не зарахування в даній справі не оскаржуються та не є предметом спору в ній.

Отже, відповідачем виконані не всі умови, що необхідні для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Вчинення таких дій входить до безпосередньої компетенції органу Пенсійного фонду України.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В той же час, оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача, в тому числі зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що решта позовних вимог підлягає задоволенню частково шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржене рішення, повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач (тобто повторно розглянути заяву позивача, за результатом розгляду якої прийнято оскаржене рішення), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (п. 10 ч. 2 ст. 245, ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

При новому розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органу Пенсійного фонду України необхідно дослідити всі зазначені в трудовій книжці позивача періоди його роботи, прийняти та дослідити всі подані позивачем документи та визначити наявність у позивача необхідних умов для перерахунку пенсії з урахуванням таких документів та правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

При цьому органу Пенсійного фонду України також необхідно вирішити питання про застосування до позивача роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення"» працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці.

Також суд зауважує, що органом, який повинен виконувати зобов*язальну частину судового рішення є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, як таке, що порушило права позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення основних позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 968,96 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись полоденнями КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, поверх 2, 83, ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.02.2025 року № 60 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.01.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.01.2025 про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, поверх 2, 83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 938 грн., 96 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка