Справа № 580/3102/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року справа № 580/3102/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

21.03.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправними дій щодо відмови у зарахуванні їй до стажу роботи судді, який дає право на відставку, отримання та перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці трьох років роботи в галузі права перед призначенням на посаду судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області в Чорнобаївському районному відділі Державної виконавчої служби Черкаського обласного управління юстиції на посаді начальника;

визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку їй з 06.12.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у меншому розмірі 54% від суддівської винагороди;

зобов`язання відповідача при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зарахувати їй у повному обсязі до стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці три роки роботи в галузі права в Чорнобаївському районному відділі Державної виконавчої служби Черкаського обласного управління юстиції на посаді начальника (відповідні записи трудової книжки №№24, 26);

зобов`язання відповідача здійснити їй перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 06.12.2024, нарахувати та виплатити їй без обмеження граничного розміру щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 60% винагороди судді за повних 25 років стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 06.12.2024, з урахуванням раніше проведених виплат.

Обґрунтовуючи зазначила, що відповідач всупереч законодавству не зарахував до її стажу вказані періоди роботи, що призвело до зменшення відсоткового значення під час розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

07.04.2024 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи зазначив, що після реєстрації заяви позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах вона за принципом екстериторіальності розглянута відповідачем. Рішенням від 07.03.2025 № 11 відмовив в обчисленні щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу роботи у Чорнобаївському районному відділі державної виконавчої служби Черкаського обласного управління юстиції. Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області і отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці з 06.12.2024 відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з урахуванням стажу роботи на посаді судді (22 роки 9 місяців 25 днів) та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.12.2024 № 04-16/52/2024. Стверджує, що Законом від 02.06.2016 №1402-VII не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи в обласному управлінні юстиції на посаді начальника районного відділу державної виконавчої служби з 01.01.1999 до 11.02.2002. Тому підстави проводити обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням цього періоду відсутні. Згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 03.12.2024 № 3506/0/15-24 загальний стаж роботи судді позивачки, який дає їй право на відставку, становить 25 років 10 місяців 1 день: стаж роботи на посаді судді - 22 роки 10 місяців 1 день, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 3 роки. Вища рада правосуддя у рішенні зазначила, що час роботи на посаді судді становить 22 роки 10 місяців 1 день. При цьому, матеріалами доданими до позову та не заперечується позивачкою, а також рішенням Вищої ради правосуддя підтверджується, що їй зараховано до загального стажу її роботи стаж роботи в галузі права - період роботи в обласному управлінні юстиції на посаді начальника районного відділу державної виконавчої служби з 01.01.1999 до 11.02.2002. Закон України "Про статус суддів", на який посилається позивачка, втратив чинність 01.01.2012. Тому відсутні підстави для застосування норм цього закону. Оскільки загальний стаж роботи позивачки становить 25 років 10 місяців 1 день, а стаж роботи на посаді судді 22 років 10 місяців 1 день, то відсутні підстави для збільшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання позивачки до 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Посилався на дискреційні повноваження щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Суд долучив всі додані учасниками документи до матеріалів справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З 12.02.2002 позивачка працювала суддею Чорнобаївського районного суду Черкаської області, з 03.07.2007 суддею Апеляційного суду Черкаської області, а з 23.07.2019 суддею Черкаського апеляційного суду.

Довідкою Міжрайонної МСЕК №2 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №870798 підтверджено встановлення позивачці 21.09.2017 ІІ групи інвалідності.

Згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, тривалість стажу роботи позивачки становить 36 років 5 місяців 17 днів. Зокрема, перед призначенням на посаду судді позивачка з 01.01.1999 до 11.02.2022 (3 роки 1 місяць 11 днів) працювала начальником Чорнобаївського районного відділу ДВС. Зазначене також підтверджується записами №№24-25 в її трудовій книжці НОМЕР_2 .

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 03.12.2024 №3506/0/15-24 позивачку звільнено з посади судді Черкаського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. У ньому серед іншого зазначено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивачки на день призначення на посаду судді вперше вона мала стаж роботи в галузі права понад 3 роки. Це свідчить про наявність у позивачки права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково 3 років роботи в галузі права. За результатами перевірки доданих до заяви документів щодо визначення відповідного стажу для звільнення судді у відставку встановлено, що загальний стаж роботи судді позивачки, який дає їй право на відставку, становить 25 років 10 місяців 1 день: стаж роботи на посаді судді - 22 роки 10 місяців 1 день, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 3 роки.

Згідно з даними перерахунку пенсії станом на 12.12.2024 в пенсійній справі позивачки їй з 06.12.2024 призначене щомісячне довічне утримання судді у відставці. Зазначено, що страховий стаж становить 39 років 8 місяців 6 днів, стаж судді 22 роки 9 місяців 25 днів. Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 54.00, розмір пенсії з надбавками 112372,92грн.

28.02.2025 позивачка звернулася заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Заяву за принципом екстериторіальності розглянув відповідач та прийняв рішення від 07.03.2025 №11, яким відмовив у її задоволенні. У ньому зазначив, що позивачці за її заявою призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з урахуванням стажу роботи на посаді судді 22 роки 9 місяців 25 днів та довідки від 05.12.2024 №04-16/52/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Щомісячне довічне утримання судді у відставці обчислено відповідно до ст.137 та ст.142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів». Вказаним Законом не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи в обласному управлінні юстиції на посаді начальника районного відділу державної виконавчої служби з 01.01.1999 до 11.02.2002. То ж підстави проводити позивачці обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням вказаного періоду відсутні.

Тому позивачка звернулася в суд з вищевказаним позовом.

Для вирішення спору суд врахував.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням є підставою для звільнення судді (п.4 ч.5 ст.126 Конституції України).

На час звільнення позивачки у відставку діяв Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VІІІ) у редакції від 08.08.2024.

Частина 1 ст.137 Закону №1402-VІІІ визначає, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згідно з ч.2 ст.137 Закону №1402-VІІІ до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до абз.4 п.34 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VІІІ судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Тобто, закон передбачає збереження обчисленого стажу внаслідок змін законодавства про судоустрій.

До вказаного закону діяв Закон України від 08.07.2016 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №2453-VІ), що насьогодні втратив чинність, окрім положень, зазначених у пункті 7 розділу XII Закону № 1402-VIII від 02.06.2016. Водночас відповідно до пункту 11 Перехідних положень цього закону приписувалося, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

При цьому, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Водночас, згідно з абз.2 ч.4 ст.43 Закону України від 15 грудня 1992 року №2862-XII «Про статус суддів», який був чинний на дату призначення (обрання) позивачки суддею, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Вказана норма регулювала правовідносини щодо виходу судді у відставку та отримання грошового забезпечення у періоді чинності ЗУ №2862-XII. То ж у відповідний період її роботи стаж роботи у органах ДВС мав ураховуватися для вказаних правовідносин.

Оскільки рішення про відставку позивачки прийняте у грудні 2024 року, положення вказаного закону на неї не поширюються. Натомість такі правовідносини регулює Закон №1402-VІІІ. Зокрема, ст.116 цього Закону приписує, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Отже, обчислення стажу судді для виходу у відставку здійснює Вища рада правосуддя. Це повноваження нею виконане, її рішення чинне та, як свідчать зібрані докази, відповідачем не уповноважений перераховувати стаж позивачки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 зазначила, що ч.2 ст.137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається Законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма Закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зарахувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагається законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Згідно зі ст.133 Закону № 2453-VІ та ст.135 Закону № 1402-VІІІ суддівська винагорода регулюється цим Законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, розмір довічного грошового утримання обчислюється в залежності від набутого стажу відповідного судді. Встановлення факту протиправної відмови зарахувати стаж є передумовою для перерахунку його розміру.

Закон України від 21 грудня 2016 року №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя», яким внесені зміни в Закон України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: «Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)».

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.142 Закону №1402-VIII суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно з ч.5 вказаної статті Закону пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Проаналізувавши вказане суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах зобов`язаний урахувати дані рішення Вищої ради правосуддя про обчислений стаж позивачки. Зокрема, щодо визначення відповідного стажу для звільнення судді у відставку встановлено, що загальний стаж роботи судді позивачки, який дає їй право на відставку, становить 25 років 10 місяців 1 день: стаж роботи на посаді судді - 22 роки 10 місяців 1 день, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 3 роки. Тобто, не зарахований стаж відповідачем безпідставно. Оскільки він стосується періоду перебування позивачки на посаді в установі, підпорядкованій Мін`юсту, таке рішення відповідача протиправне і підлягає скасуванню.

Відповідач не довів, що відмовляючи позивачці у зарахуванні до стажу, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді вказаного вище періоду її роботи в Чорнобаївському районному відділі Державної виконавчої служби Черкаського обласного управління юстиції на посаді начальника діяв в межах, порядку та у спосіб передбачений Конституцією України та законодавством України.

Оскільки факт порушення заявленого права на належний розмір довічного грошового утримання відповідач допустив під час призначення їй з 06.12.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та порушення її права не усунуло рішення від 07.03.2025 №11 щодо її заяви про перерахунок, суд дійшов висновку, що протиправним є саме таке рішення, а не дії відповідача, як заявила у позовній заяві позивачка. Тому в цій частині позовна вимога не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Оскільки заявлені правовідносини стали спірними на етапі до вчинення факту перерахунку, суд дійшов висновку, що для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України, належним, ефективним і достатнім способом повного захисту порушеного права позивача є визнання протиправним і скасування рішення відповідача від 07.03.2025 №11 та зобов`язання відповідача здійснити з 06.12.2024 позивачці перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши їй у повному обсязі до стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, трьох років роботи в галузі права в Чорнобаївському районному відділі Державної виконавчої служби Черкаського обласного управління юстиції на посаді начальника та виплатити його з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги щодо зобов`язання здійснити перерахунок у конкретно зазначеному позивачкою розмірі (60%) без обмежень граничного розміру не підлягають задоволенню, оскільки на час звернення позивачки до суду з позовом між сторонами не виникло спору щодо розмірів і сум коштів для перерахунку та виплати. Такі правовідносини виникнуть саме після правильного урахування набутого стажу позивачки для виходу у відставку. Завданням адміністративного суду відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є захист саме порушеного права. Саме відповідач є уповноваженим органом державної влади, на якого покладено функції та обов`язки зі здійснення вірного обчислення (визначення відсоткового значення, перевірка стажу особи тощо) сум коштів для перерахунку довічного грошового утримання судді. До виникнення в цій частині спору позовні вимоги є передчасними. Тому відсутні підстави для захисту не порушених прав на майбутнє.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані у вказаних вище частинах та підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

Зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» та не надала доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст.ст.2 20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх; ) від 07.03.2025 №11, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх; ) здійснити з 06.12.2024 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши їй у повному обсязі до стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, три роки роботи в галузі права в Чорнобаївському районному відділі Державної виконавчої служби Черкаського обласного управління юстиції на посаді начальника та виплатити його з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дати підписання повного тексту рішення.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 25.04.2025.