Справа № 600/2539/24-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Чернівці Справа № 600/2539/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії та скасувати рішення Міністерства оборони України від 02.04.2024 за №9/с, прийняте у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині відмови у призначенні та невиплаті одноразової грошової допомоги;

зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка - солдата ОСОБА_2 та прийняти рішення про виплату одноразової грошової допомоги на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що звернулася із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", однак отримала рішення Міністерства оборони України від 02.04.2024 за № 9/с, яким відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги зазначено, що нею не надано документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують що вона була членом сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 або перебувала на утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Позивачка вважає таке рішення відповідача протиправним та необґрунтованим, оскільки з вересня 2017 року вона проживала без реєстрації шлюбу із загиблим ОСОБА_2 . На підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.06.2023 встановлено факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка і жінки, без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з вересня 2017 року по день смерті останнього. На думку позивачки, оскарженим рішенням відповідача порушено її право на призначення та отримання виплати одноразової грошової допомоги як члену сім`ї, цивільній дружині померлого.

За вказаною позовною заявою, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Міністерство оборони України (далі - відповідач) подало до суду відзив, в якому заперечувала проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Відповідач вказує, що станом на час смерті військовослужбовця чинною була редакція Закону №2011-XII, відповідно до якої право на призначення та отримання грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Наголошено, що рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю, яке було подано позивачкою на підтвердження наявності у неї права на отримання одноразової грошової допомоги, не підтверджує і не може підтверджувати існування у неї та загиблого військовослужбовця солдата ОСОБА_2 прав та обов`язків подружжя відповідно до положень СК України і не обумовлює виникнення у позивачки статусу дружини загиблого військовослужбовця та не надано рішення /доказів факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На переконання відповідача оскаржуване рішення комісії Міноборони є правомірним, законним та обґрунтованим, що виключає можливість задоволення позовної вимоги про визнання його протиправним та скасування у судовому порядку.

Позивачка скористалася правом, передбаченим ст. 163 КАС України, та подала до суду відповідь на відзив, в якому виклала свої міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - третя особа) подав до суду письмові пояснення, в яких заперечував проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.01.2023 старшого солдата ОСОБА_2 , водія гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок вибухової травми, у зв`язку із загибеллю виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Загибель пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при захисті Батьківщини. Похований 02.01.2023 на сільському кладовищі в с. Дібрівка Чернівецький район Чернівецька область. Брат: ОСОБА_3 , 1983 р.н.: Сестра: ОСОБА_4 , 1968 р.н. (а.с. 34)

По факту загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 на ім`я брата загиблого, ОСОБА_3 , було направлено сповіщення № 61 від 30.12.2022 про загибель брата ІНФОРМАЦІЯ_4 у наслідок артилерійського обстрілу, отримавши поранення, не сумісні з життям у районі н.п. Білогорівка Бахмутського району Донецької області та лікарське свідоцтво про смерть форми 106/о №3509/НЕ від 30.12.2022 (а.с. 8).

В зазначеному сповіщенні також вказано, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівців від 27.06.2023 у справі № 726/1088/23, яке набрало законної сили 27.07.2023, заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період із вересня 2017 року і по день смерті останнього (а.с. 6-7).

20.10.2023 позивачка звернулась із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якій просила виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловіка старшого солдата ОСОБА_2 . Вказана заява з документами зареєстрована 20.10.2023 за вх. № 5930 (а.с. 12, 39).

Відповідно до висновку ІНФОРМАЦІЯ_9 від 13.12.2023 № 1129/2748, на підставі поданих документів члени сім`ї, батьки, утриманці, а саме: цивільна дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення Садгірського районного суду про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у справі № 726/1088/23 від 27.06.2023. У висновку наголошено, що заявниця у своїй заяві звернулася до суду, де вказала що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з вересня 2017. Під час опрацювання державного реєстру громадян було виявлено повний витяг з ДРАЦС, в якому зазначено запис про народження дитини у Березовської- ОСОБА_5 , дата народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_10 , батько дитини - ОСОБА_6 , колишній її чоловік, державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 126 СКУ, витяг №1 від 06.12.2023, мають право на одержання рівними частинами одноразової грошової допомоги (а.с. 31).

До висновку від 13.12.2023 № 1129/2748, ІНФОРМАЦІЯ_11 додано доповідь від 13.12.2023 № 12717 про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за одноразовою грошовою допомогою мають право

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 9/с від 02.04.2024, затвердженого заступником Міністра оборони України 05.04.2024, за результатом поданої заяви з документами, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яку відповідно до рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 27.06.2023 по справі № 726/1088/23 визнано такою, що спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим ОСОБА_2 в період часу з вересня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 . У рішенні зазначено, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ), загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 у період дії воєнного стану, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 03.01.2023 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 09.01.2024 № 321/КЦ/224 і на цю дату визначається право осіб на одержання одноразової грошової допомоги.

В рішенні, оформленим протоколом № 9/с від 02.04.2024, наголошено, що у редакції ст. 16-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", чинній на дату смерті військовослужбовця, зазначено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно да наданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя загиблого. Згаданим судовим рішенням задоволено заяву про факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, як члена сім`ї загиблого, а не факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до висновку та доповіді ІНФОРМАЦІЯ_9 інформація щодо актового запису про шлюб ОСОБА_2 на дату його загибелі відсутня.

Документи, якими підтверджено право ОСОБА_1 на призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на розгляд Комісії не надано. З огляду на викладене, відмовлено позивачці у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 (а.с. 11, 40).

Вважаючи рішення, оформлене протоколом № 9/с від 02.04.2024 протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 41 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (в редакції на дату загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Частиною 1 ст. 16 Закону № 2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

За правилами ч. 1 ст. 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Частиною 3 ст. 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України (статтю 16-2 доповнено пунктом 3 згідно із Законом № 2489-IX від 29.07.2022, застосовується з 24.02.2022).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 по цей час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.

Згідно з ч. 6, 8, 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XIІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Держава має забезпечити рівні та справедливі соціально-правові гарантії для усіх членів сімей військовослужбовців, що загинули (померли) через виконання ними обов`язків військової служби.

За своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника), а тому виключення із кола осіб, які мають право на отримання допомоги, дитини військовослужбовця з підстав дати її народження не відповідає змісту і меті закону.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

За приписами п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно з п.п. 1 п. 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Як передбачено п. 10 Порядку № 975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

Аналіз правових норм Закону №2011-ХІІ та Порядку №975 свідчать про те, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Отже, одноразова грошова допомога виплачується: 1) членам сім`ї військовослужбовця; 2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Ці висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21.

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 16-1 Закону №2011-XII, а саме: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (в редакції статті 16-1, чинній на дату смерті військовослужбовця) та батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого) (в редакції статті 16-1, чинній на момент звернення позивачки із заявою та прийняття спірного рішення відповідача).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, обставина, що причина смерті (загибелі) ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини, відповідачем не заперечується.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 3509/Не від 30.12.2022, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10).

Дослідженням витягу протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 9/с від 02.04.2024 встановлено, що за результатом поданої заяви з документами, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні позивачці одноразової грошової допомоги, у зв`язку тим, що заявниця не відноситься до одного з подружжя загиблого та відсутністю доказів перебування заявниці на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Суд зауважує, що спірним питанням у межах розгляду цієї справи є те, чи належить позивачка до членів сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, які відповідно до ст. 16-1 Закону № 2011-XII мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Отже, оспорюване рішення відповідача мотивовано саме відсутністю доказів на підтвердження статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця та доказів (рішення суду) яким встановлено факт перебування позивачки на утриманні загиблого відповідно до Закону № 2011-XII, що дають право на отримання одноразової грошової допомоги).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21, застосовуючи положення ст. ст. 1, 3 Сімейного кодексу України, зазначила, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі №287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц (провадження №61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.09.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Судом розглядом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.06.2023 у справі 726/1088/23, яке набрало законної сили 27.07.2023, заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період із вересня 2017 року і по день смерті останнього.

Отже, що факт спільного проживання позивачки із загиблим військовослужбовцем однією сім`єю з вересня 2017 по день смерті, встановлений за правилами Цивільного процесуального кодексу України Садгірським районним судом м. Чернівці у рішенні від 27.06.2023 у справі 726/1088/23, яке набрало законної сили.

Таким чином, цим рішенням підтверджується факт того, що загиблий спільно проживав однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_1 був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки з позивачкою, тобто вони фактично були подружжям, та мали права та обов`язки подружжя, що дає право позивачці на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини першої ст. 16-1 Закону № 2011-XII.

Наведене узгоджується з правовими висновками, сформульованими Верховним Судом у постановах від 06.04.2022 у справі № 826/9171/16.

У подальшому законодавець Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги" від 09.12.2023 № 3515-IX виклав ст. 16-1 Закону № 2011-XII у редакції, в якій відповідно до пункту 4 цієї статті передбачив, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Суд зауважує, що позивачка звернулася до відповідача із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка як дружина загиблого, однак підставою для відмови вказано, що заявниця не відноситься до одного з подружжя загиблого та відсутністю доказів перебування заявниці на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Разом з тим, положення ч. 1 ст. 16-1 Закону №2011-XII передбачають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, зокрема і одного із подружжя, який не одружився вдруге та, як зазначалось раніше, факт того, що позивачка є одним із подружжя встановлено судом.

Враховуючи, що судом цивільної юрисдикції у справі № 726/1088/23 встановлено факт, що позивачка проживала з вересня 2017 року з ОСОБА_2 до моменту його смерті однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, пов`язані спільним побутом, суд дійшов висновку, що підхід Міністерства оборони України щодо відмови для призначення одноразової грошової допомоги з підстав не віднесення позивачки до одного з подружжя загиблого та відсутністю доказів перебування позивачки на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", є необґрунтованим.

З огляду на встановлені судом обставини у цій справі, суд дійшов висновку про протиправність рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом 02.04.2024 за № 9/с в частині відмови позивачці в призначенні одноразової грошової допомоги з підстав не віднесення позивачки до одного з подружжя загиблого та відсутністю доказів перебування позивачки на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Наведене узгоджується з правовими висновками, сформульованими Верховним Судом у постанові від 05.02.2025 у справі №120/17960/23.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 КАС України, згідно яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 55 Конституції кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи по суті відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність рішення в частині відмови позивачці в призначенні одноразової грошової допомоги з підстав не віднесення позивачки до одного з подружжя загиблого та відсутністю доказів перебування позивачки на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на суть та характер спірних відносин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд визнає протиправним та скасовує рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 02.04.2024 № 9/с, в частині відмови позивачці в призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 20.10.2023 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю солдата ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. ст. 139 КАС України).

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 14, 77, 139, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 02.04.2024 № 9/с, в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги.

3. Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.10.2023 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю солдата ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки суду.

4. Стягнути з Міністерства оборони України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн.

5. В іншій частині позову відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - Міністерства оборони України (проспект Повітряних Сил, 6, м. Київ, );

відповідач - Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (проспект Повітряних Сил, 6, м. Київ, );

третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_13 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя В.К. Левицький