Справа № 500/4292/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/4292/24 пров. № А/857/25364/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Чепенюк О.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 10 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУ ПФУ в Черкаській області) та скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Черкаській області № 33 від 31.05.2024 про відмову йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідачів зарахувати до спеціального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи за посадою тракториста з 01.02.1994 по 28.02.2018, а також до страхового стажу період роботи з 11.01.1990 по 05.10.1990 згідно з трудовою книжкою від 15.01.1990;

- зобов`язати відповідачів призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту б частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ, починаючи з дати звернення за пенсією 23.05.2024.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі №500/4292/24 ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №33 від 31.05.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області призначити з 23.05.2024 ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши ОСОБА_1

до загального страхового стажу трудову діяльність з 11.01.1990 по 05.10.1990 в Скалатському кар`єроуправлінні водієм;

до спеціального страхового стажу трудову діяльність з 01.02.1994 по 25.12.2008 трактористом в ТОВ Агрофірма Нива, з 26.12.2008 по 28.02.2018 трактористом у ТОВ Агрофірма Медобори.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивач не несе відповідальності за правильне складання трудової документації, що підтверджують відповідний страховий та пільговий стаж, а недоліки у їх складанні не є підставою вважати про відсутність страхового та пільгового стажу позивача за спірні періоди. Окрім того, відповідач не перевірив іншими доказами свої сумніви у достовірності отриманих від позивача документів. Тому суд дійшов висновку, що неврахування відповідного страхового та пільгового стажу позивача відповідачем безпідставне та нічим не обґрунтоване.

Окрім того, суд зазначив, що у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Черкаській області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення. Натомість ГУ ПФУ в Тернопільській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Тож дії зобов`язального характеру щодо зарахування страхового стажу та призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, який вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, тобто ГУ ПФУ в Черкаській області.

Таким чином, позовні вимоги до ГУ ПФУ в Тернопільській області заявлені безпідставно та у їх задоволені слід відмовити.

З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №33 від 31.05.2024 та зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 23.05.2024, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 11.01.1990 по 05.10.1990, до пільгового страхового стажу з 01.02.1994 по 28.02.2018 трактористом, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачами.

ГУ ПФУ в Черкаській області у своїй скарзі просило таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що до страхового стажу не зараховано період роботи згідно записів трудової книжки з 11.01.1990 по 05.10.1990 у зв`язку з неповною підставою звільнення з роботи.

Також до спеціального стажу не зараховано періоди роботи:

згідно з довідкою від 20.12.2017 № 5, виданою ТОВ «Агрофірма «Нива», за період з 01.02.1994 по 25.12.2008, оскільки актом перевірки від 02.05.2024 № 1900-1103-1/2121 не підтверджується робота позивача на посаді тракториста. Окрім того, згідно з архівною довідкою про реорганізацію від 11.01.2024 № 39 агрофірма «Нива» реорганізована в ТОВ «Нива» 08.03.2000, таким чином має місце розбіжність назви підприємства;

згідно з довідкою від 05.03.2024 № 14, виданою ТОВ «Агрофірма «Медобори», за періоди з 26.12.2008 по 28.02.2018, з 01.03.2018 по 04.02.2024, оскільки довідка не відповідає додатку 5 Порядку № 637 (невірно зазначені пункт, підпункт, стаття та закон, на підставі яких зараховуються до пільгового стажу).

Таким чином, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж тракториста-машиніста, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, у пенсійного органу відсутні правові підстави для зарахування спірних періодів до пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах за частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

ГУ ПФУ в Тернопільській області у своїй скарзі просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав, що зазначенні в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Черкаській області.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), досягнувши віку 55 років, 23.05.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої додав відповідні документи на підтвердження страхового стажу.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Черкаській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області №33 від 31.05.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

У рішенні вказані умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на пункт 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зазначено, що вік заявника 55 років, страховий стаж особи становить 34 років 8 місяців 2 дні.

До страхового стажу не зараховано період з 11.01.1990 по 05.10.1990 в зв`язку з неповною підставою звільнення з роботи.

Спеціальний стаж особи не визначений.

До спеціального стажу не зараховано періоди роботи відповідно до довідки від 20.12.2017 №5, виданої ТОВ Агрофірма Нива, за період з 01.02.1994 по 25.12.2008, оскільки актом перевірки від 02.05.2024 № 1900-1103-1/2121 не підтверджується робота позивача на посаді тракториста. Окрім того, згідно з архівною довідкою про реорганізацію від 11.01.2024 № 39 Агрофірма Нива реорганізована в ТОВ Нива 08.03.2000. Таким чином, має місце розбіжність назви підприємства; згідно з довідкою від 05.03.2024 № 14, виданою ТОВ Агрофірма Медобори, за періоди з 26.12.2008 по 28.02.2018, з 01.03.2018 по 04.02.2024, оскільки довідка не відповідає додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (невірно зазначені пункт, підпункт, стаття та закон України, на підставі яких періоди зараховуються до пільгового стажу, відсутнє посилання на статтю 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Вважаючи таке рішення пенсійного органу протиправним, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2023 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Порядок пенсійного забезпечення окремих категорій громадян установлено статтею 114 Закону №1058-IV, відповідно до частини першої якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Апеляційним судом встановлено, що спір у цій справі стосується незарахування пенсійним органом до загального страхового стажу трудової діяльності з 11.01.1990 по 05.10.1990 в Скалатському кар`єроуправлінні водієм та до спеціального страхового стажу трудову діяльність з 01.02.1994 по 25.12.2008 трактористом в ТОВ Агрофірма Нива, з 26.12.2008 по 28.02.2018 трактористом у ТОВ Агрофірма Медобори.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок № 637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як видно з трудової книжки позивача, ОСОБА_1 працював:

Скалатське кар`єроуправління:

запис №2, 11.01.1990, прийнятий на роботу водієм, підстава: наказ №6 від 11.01.1990;

запис №3, 05.10.1990, звільнений з роботи за власним бажанням, підстава: наказ від 05.10.1990;

запис про звільнення засвідчений підписом уповноваженої особи та скріплений печаткою підприємства (а.с.10 зворот).

ТОВ Агрофірма Нива:

запис №6, 01.02.1994, прийнятий на роботу трактористом, підстава: протокол №2 від 01.02.1994;

запис №7, 25.12.2008, звільнений з роботи за власним бажанням, підстава: наказ №99 від 25.12.2008;

запис про звільнення засвідчений підписом уповноваженої особи та скріплений печаткою ТОВ Агрофірма Нива (а.с.11).

ТОВ Агрофірма Медобори:

запис №8, 26.12.2008, прийнятий на роботу трактористом, підстава: наказ №5 від 26.12.2008;

запис №9, 01.03.2018, назву посади змінено на тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва;

запис про звільнення відсутній.

Окрім того, з матеріалів справи слідує, що позивач працював в ТОВ Агрофірмі Медобори по 04.02.2024, а з 05.02.2024 проходив військову службу в особливий період.

При цьому судом встановлено, що період роботи ОСОБА_1 з 11.01.1990 по 05.10.1990 у Скалатському кар`єроуправлінні не зарахований до страхового стажу, оскільки зазначена неповна підстава звільнення (відсутній номер наказу про звільнення) у записі трудової книжки.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що позивач не може нести відповідальність за правильність та належний порядок ведення та заповнення трудової документації, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії.

Таким чином апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність дій пенсійного органу щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 11.01.1990 по 05.10.1990 в Скалатському кар`єроуправлінні з підстав некоректних записів у трудовій документації.

Щодо періодів роботи позивача з 01.02.1994 по 25.12.2008 та з 26.12.2008 по 28.02.2018, які зараховані до страхового стажу, проте не зараховані до спеціального стажу, апеляційний суд зазначає таке.

Трудова книжка позивача за ці спірні періоди не містить записів стосовно його безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції, що дає право на пільгову пенсію за посадою тракториста-машиніста, а тому, як вірно зазначив суд першої інстанції, спеціальний трудовий стаж повинен підтверджуватися уточнюючими довідками підприємства сільського господарства, де позивач працював.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що до заяви про призначення пенсії позивачем додано довідку, видану ТОВ Агрофірма Нива №5 від 20.12.2017 про те, що він працював з 01.02.1994 по 25.12.2008 трактористом сільськогосподарського виробництва і був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Довідка видана на підставі книг обліку наказів 1994-2008 роки та книг обліку по заробітній платі за 1994-2008 роки (а.с.78).

Проте, цей період не зараховано до пільгового страхового стажу через те, що актом перевірки від 02.05.2024 № 19001103-1/2121 не підтверджується робота ОСОБА_1 на посаді тракториста. Крім того, згідно архівної довідки про реорганізацію від 11.01.2024 № 39 Агрофірма Нива реорганізована в ТОВ Нива 08.03.2000, тобто має місце розбіжність назви підприємства.

Водночас апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що жоден з відповідачів не надав суду акт перевірки від 02.05.2024 № 19001103-1/2121, незважаючи, що докази у відповідачів витребовувалися як ухвалою від 12.07.2024 про відкриття провадження у справі, так і додатково у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ухвалою від 23.08.2024 про витребування доказів.

Вказане свідчить про те, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами своїх висновків щодо того, що робота ОСОБА_1 з 01.02.1994 по 25.12.2008 на посаді тракториста у Агрофірмі Нива (ТОВ Нива) не підтверджується.

Щодо розбіжності у назві підприємства, апеляційний суд зазначає таке.

До заяви про призначення пенсії позивачем було додано довідку архівного відділу №5 Тернопільської районної державної військової адміністрації Тернопільської області від 11.01.2024 №39, колгосп ім. Радянська Армія село Камянки був реорганізований в колгосп Радянська Україна згідно з протоколом №1 від 06.02.1973. Згідно загальних збрів колгоспників колгоспу Радянська Україна №1 від 24.01.1992 колгосп Радянська Україна перейменовано в Агрофірму Нива. Згідно протоколу зборів уповноважений №1 від 08.03.2000 Агрофірму Нива реорганізовано в ТОВ Нива (а.с.61).

При цьому до позовної заяви позивачем подано копію довідки архівного відділу №5 Тернопільської районної державної військової адміністрації Тернопільської області від 11.01.2024 №39 про те, що колгосп ім. Радянська Армія село Кам`янки був реорганізований в колгосп Радянська Україна згідно з протоколом №1 від 06.02.1973. Згідно загальних збрів колгоспників колгоспу Радянська Україна №1 від 24.01.1992 колгосп Радянська Україна перейменовано в Агрофірму Нива. Згідно протоколу зборів уповноважений №1 від 08.03.2000 Агрофірму Нива реорганізовано в ТОВ Агрофірма Нива (а.с.15 зворот).

Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що фактично мова йде про одну й ту ж довідку (дата та номер співпадають), проте крайня довідка вказує на правильне найменування села Кам`янка (замість неправильного Камянка в першій довідці) та про реорганізацію Агрофірми Нива в ТОВ Агрофірма Нива (а не ТОВ Нива як в першій довідці).

Апеляційний суд вважає, що допущені помилки (неточності) можуть бути виправлені через відповідне застереження про це із видачою нової довідки, а не шляхом підміни довідки з іншими відомостями.

Водночас наявність таких неточностей стосовно реорганізації сільськогосподарського товариства при наявності уточнюючої довідки, виданої ТОВ Агрофірма Нива, з якого був звільнений позивач, а також наявності належного запису у трудовій книжці не впливає на можливість прийняти таку уточнюючу довідку та врахувати період роботи ОСОБА_1 з 01.02.1994 по 25.12.2008 трактористом в ТОВ Агрофірмі Нива.

Довідкою ТОВ Агрофірма Нива №5 від 20.12.2017 підтверджується трудова діяльність позивача з 01.02.1994 по 25.12.2008 трактористом сільськогосподарського виробництва і безпосередня зайнятість на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві, що є достатньою умовою для зарахування цього періоду до спеціального страхового стажу.

Щодо періоду роботи позивача в ТОВ Агрофірма Медобори з 26.12.2008 по 28.02.2024, то такий підтверджується записами трудової книжки позивача. Також одночасно з заявою про призначення пенсії до ГУ ПФУ в Тернопільській області позивач подав довідку від 05.03.2024 № 14, видану ТОВ Агрофірма Медобори про те, що ОСОБА_1 працював з 26.12.2008 по 28.02.2018 трактористом, з 01.03.2018 по 04.02.2024 трактористом-машиністом с/г виробництва, з 05.02.2021 по день видачі довідки увільнений від роботи на час призову на військову службу за загальною мобілізацією і був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту в статті 13 Закону Про пенсійне забезпечення. Довідка видана на підставі книг обліку трудового стажу та книг обліку по заробітній платі за 2008-2021 роки (а.с. 104).

Разом із тим, така довідка теж не взята до уваги ГУ ПФУ в Черкаській області, оскільки вона не відповідає додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (невірно зазначені пункт, підпункт, стаття та закон України, на підставі яких періоди зараховуються до пільгового стажу, відсутнє посилання на статтю 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду копію довідки від 05.03.2024 № 14, видану ТОВ Агрофірма Медобори про те, що ОСОБА_1 працював з 26.12.2008 по 28.02.2018 трактористом, з 01.03.2018 по 04.02.2024 трактористом-машиністом с/г виробництва, з 05.02.2021 по день видачі довідки увільнений від роботи на час призову на військову службу за загальною мобілізацією і був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Довідка видана на підставі книг обліку трудового стажу та книг обліку по заробітній платі за 2008-2021 роки. Довідка містить норму статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.13 зворот).

Суд першої інстанції слушно зауважив, що позивач знову допустив підміну первинної довідки, вказавши у крайній довідці пункт 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування замість пункту в статті 13 Закону Про пенсійне забезпечення, проте звернув увагу, що такий доказ оцінює критично та не бере до уваги, оскільки інша довідка видається з новою датою та новим номером із застереженням про підстави її видачі при наявності іншої довідки.

Водночас суд першої інстанції наголосив, з чим погоджується апеляційний суд, що на остаточні висновки суду ця обставина не впливає, оскільки первинна довідка від 05.03.2024 № 14, видана ТОВ Агрофірма Медобори, підтверджує пільговий стаж ОСОБА_1 у спірний період трактористом та трактористом-машиністом.

Посилання на пункт в статті 13 Закону Про пенсійне забезпечення суд вважав допустимим, бо така норма регулює питання призначення пільгової пенсії трактористам-машиністам, а відсутність вказівки на статтю 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не робить таку довідку недійсною чи недостовірними відомості такої довідки про роботу позивача трактористом.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що до спеціального (пільгового) стажу позивача підлягають зарахуванню періоди з 01.02.1994 по 25.12.2008 та з 26.12.2008 по 28.02.2018.

Відповідно до підпункту 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Аналогічні умови призначення пенсії трактористам-машиністам на пільгових умовах визначені пунктом в частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII.

Як слідує з розрахунку зарахованого відповідачем страхового стажу позивача, на час звернення за призначенням пенсії загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 34 роки 8 місяців 2 дні .

Також, як встановлено судом, у період з 01.02.1994 по 04.02.2024 позивач працював трактористом, трактористом-машиністом, тобто спеціальний страховий стаж становить понад 20 років. Таким чином виконуються усі умови щодо віку, наявності загального та спеціального страхового стажу, що свідчить про наявність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що рішення ГУ ПФУ в Черкаській області № 33 від 31.05.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним, і як наслідок підставно скасовано судом першої інстанції. Тому слід зобов`язати ГУ ПФУ в Черкаській області призначити з 23.05.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши спірні періоди до його загального та спеціального страхового стажу, з метою повного захисту прав позивача.

Висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог відповідачами під сумнів не ставляться, а позивачем відповідної апеляційної скарги не подано. Отже у зазначеній частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.

Доводи апеляційних скарг, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційних скаргах, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі № 500/4292/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк