Справа № 640/19350/22
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року Справа№640/19350/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В.., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі відповідач), в якому просить:

Визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати у 2022 році позивачу разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі меншому ніж передбачено ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену суму грошової допомоги у розмірі 8179 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати суду відзив на позовну заяву та додаткові докази по справі.

13.12.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі Закон № 2825-ІХ), який набрав чинності 15.12.2022, ст.1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

На підставі п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ згідно з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/19350/22 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2025 адміністративна справа № 640/19350/22 прийнята до провадження.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

Позивач має статус учасника бойових дій.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25.12.1998 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту доповнено ч.4 такого змісту: Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

В червні 2022 року на картковий рахунок позивача було перераховано щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в сумі 1491,00 грн.

Не погодившись із розміром отриманої грошової допомоги, позивач звернувся із даним позовом.

Відповідач правом надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене нормативно-правові приписи, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, РНОКПП НОМЕР_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_2 .

Відповідач, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (Київський МЦ НЗСВ), , зареєстроване місцезнаходження: 03165, м. Київ, просп. Любомира Гузара, буд. 7, є державною установою та належним відповідачем у справі.

Як вбачається зі змісту листа відповідача від 30.11.2022 (вих. № 09/3415-044) позивач під час виникнення спірних правовідносин проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 . За поясненнями відповідача, наведеним у даному листі військовою частиною НОМЕР_3 був сформований та направлений до Центру список осіб, які мають право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, в якому розмір допомоги до 5 травня позивачеві був визначений у розмірі 1491,00 грн.

Вважаючи неправомірними дії Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо виплати у 2022 році позивачу разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі меншому ніж передбачено ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані приписами Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту № 3551-ХІІ від 22.10.1993 (далі - Закон № 3551-ХІІ).

Пільги учасникам бойових дій встановлені ст. 12 Закону № 3551-ХІІ.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25.12.1998 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ було доповнено частиною четвертою такого змісту: Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 Розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік згадану вище норму права викладено в такій редакції: Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

У подальшому рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 визнано неконституційними зокрема положення ст. 67 розділу І, п. 2-4, 6-8, 10-18, п. 7 п. 19, п. 20-22, 24-34, п.п. 1-6, 8-12 п. 35, п. 36-100 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України та п. 3 розділу III Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Поряд із цим, законодавцем правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 1 січня 2015 року також врегульовані п.26 розділу VI Бюджетного кодексу України, відповідно до якого норми і положення ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати розмір разової грошової допомоги до 5 травня.

На реалізацію приписів цієї норми закону Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 11.05.2022 № 540 Про деякі питання виплати разової грошової допомоги у 2022 році, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, якою затверджено Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, додатком до якого передбачено, що учасникам бойових дій виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, проводиться у розмірі 1491,00 грн.

Відповідно до п. 5 цього Порядку бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірах згідно з додатком до цього Порядку.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення п. 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України зазначив, що встановлення п. 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Кодексу іншого, ніж у ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551, що суперечить принципу верховенства права, установленому ст. 8 Конституції України.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у 2022 році позивач як учасник бойових дій мала право на грошову допомогу до 5 травня в редакції Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25.12.1998 № 367-ХІV, яка передбачала розмір цієї допомоги п`ять мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 28 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким законом є закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно із ч. 4 ст. 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Закон № 1058-ІV є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком.

Разом з цим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Таким чином, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році застосуванню підлягає саме ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.01.2021 (справа № 440/2722/20).

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік встановлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, 1934,00 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у постанові 1 грудня 2022 року у справі № 580/2869/22 Верховний Суд сформулював висновки у подібних правовідносинах, відповідно до яких враховуючи положення ч. 2 ст. 20 Закону № 389-VІІІ, ч. 7 ст. 20 та абз. 3 пп. 2 п. 22 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України, у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня має здійснюватися у розмірах, визначених в додатку до Порядку, затвердженого Постановою № 540.

Разом із цим у постанові від 13.06.2023 у адміністративній справі № 560/8064/22 Верховний Суд відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22, та зазначив, що оскільки на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення ст. 13 Закону № 3551-XII і Порядку № 540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з огляду на положення ч. 3 ст. 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, відповідно до якого, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у 2022 році становив 9670,00 грн (1934,00 грн х 5).

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно нараховано та сплачено (через військову частину) позивачу щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2022 рік в розмірі меншому, ніж передбачено ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати позивачу у належному розмірі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача як учасника бойових дій разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік в розмірі 8179,00 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (п. 3 ч. 1), а також шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (п. 6 ч. 1).

Згідно з ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (п. 3); прийняття судом одного з рішень, зазначених у п.1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (п. 6).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 по справі № 21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Беручи до уваги приписи ст. ст. 5, 245 КАС України, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові цього суду від 16.09.2015 по справі № 21-1465а15, позовні вимоги позивача і в цій частині підлягають задоволенню.

Як встановлено судом сума недоплаченої позивачу допомоги до 5 травня за 2022 рік становить 8 179,00 грн.

На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену частину грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік в розмірі 8179,00 грн.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір позивач є звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 258, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (пр-т. Любомира Гузарова, 7,м. Київ, 03165, ) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у належному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2022 рік.

Стягнути з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій у розмірі 8179 (вісім тисяч сто сімдесят дев`ять) грн 00 коп.

Повний текст рішення складено 24.04.2025.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова