Справа № 400/2581/25
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 р. № 400/2581/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та просить суд:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 17.01.2025 року №9/1/895 станом на 01.01.2022 року, №9/1/896 станом на 01.01.2023 року протиправними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області перерахувати пенсію на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- №9/1/895 від 17.01.2025 для перерахунку пенсії з 01.02.2022року;

- №9/1/896 від 17.01.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2023року;

з розрахунку 83% грошового забезпечення , без обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами з врахуванням складових, а саме: соціальної допомоги у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. №118, індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 р. № 168, індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 р. №185, індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 р. №209.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262). Відповідач відмовив у перерахунку пенсії на підставі нових довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2025 №9/1/895 та №9/1/896 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023.

Відповідач надав відзив, в якому заперечує проти задоволення позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що вчиненню Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області передбачених постановою №45 дій щодо перерахунку пенсій передує повідомлення Пенсійного Фонду України про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб. Починаючи з 01.03.2018 і на сьогодні рішення про збільшення розміру грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, а також про умови і порядок перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, Урядом не приймалось. Тому у відповідача відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі оновленої довідки.

Ухвалою суду від 20.03.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідив докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 видано довідки про розмір грошового забезпечення від 17.01.2025 №9/1/895 та №9/1/896 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023.

Позивач 27.02.2025 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки. Відповідач листом від 12.03.2025 року №3663-2937/П-02/8-1400/25 відмовив у перерахунку пенсії, вказавши, що підстав для проведення перерахунку пенсії Позивачу на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 17.01.2025 № 9/1/895, № 9/1/896 не вбачається, а вимоги Позивача є необґрунтованими та безпідставними.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, є Закон № 2262. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення таких осіб.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі - Порядок № 45).

Відповідно до п. 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб " (далі - Постанова № 704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Постанова № 704 набрала чинності 01.03.2018 р.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Згідно з п. 2 Постанови № 103 постановлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р., залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Скасування з 05.03.2019 р. у судовому порядку п. 1, 2 Постанови № 103 не змінило алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, передбачений у Порядку № 45. Так, Порядок № 45 у редакції до внесення змін Постановою № 103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.

Статтею 51 Закону № 2262 передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

При цьому, суд звертає увагу на те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють відповідний орган Пенсійного фонду України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.10.2019 р. у справі № 553/3619/16-а.

Отже, в силу приписів ст. 63 Закону № 2262 та п. 4 Порядку № 45 у відповідача після отримання довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2025 №9/1/895 та №9/1/896 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 виник обов`язок перерахувати пенсію, водночас суб`єкт владних повноважень не виконав покладені на нього чинним законодавством обов`язки та протиправно відмовив у перерахунку пенсії, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в цій частині.

Слід зазначити, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 року у справі № 400/5585/21 відповідача зобов`язано перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01.04.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9/1/6251 від 30.06.2021 року у розмірі 83% грошового забезпечення та 100% перерахованої пенсії та виплатити відповідну суму із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 року у справі № 400/2661/23 відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.10.2021 щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року у справі № 400/10665/23 відповідача зобов`язано перерахувати та виплатити з 01.04.2019 року пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.07.2023 року № 9/1/5531 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та виплачених сум.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 року по справі№400/14627/23 відповідача зобов`язано перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2019 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.07.2023 року № 9/1/5531, виходячи з основного розміру пенсії 83% грошового забезпечення, з урахуванням індексації за 2022 рік, встановленої постановою Кабiнету Міністрів України вiд 16.02.2022 року № 118, з урахуванням індексації за 2023 рік, встановленої постановою Кабiнету Міністрів України вiд 24.02.2023 року № 168, та щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відзиві відповідач зазначає, що ним було виконано рішення суду від 01.01.2024 року по справі №400/14627/23 та з 01.04.2019 пенсія Позивача визначена виходячи з 83% сум відповідного грошового забезпечення, з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

А також на виконання постанов Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022, № 168 від 24.02.2023, № 185 від 23.02.2024 та №209 від 25.02.2025 років до пенсії позивача встановлено індексацію в сумі 2291,51 грн., 1500,00 грн., 1500,00 грн. та 1500,00 грн. відповідно.

Матеріалами справи, а саме розрахунком пенсії позивача від 01.03.2025, який було додано до позовної заяви, підтверджується факт виконання вказаного рішення, врахування доплат та проведення індексацій.

Щодо обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому, положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 20.07.2022 у справі № 340/2476/21, від 25.07.2022 у справі № 580/3451/21 та від 30.08.2022 у справі №440/994/20, від 04.07.2023 року у справі № 420/10528/21, від 23.08.2023 року у справі №520/13287/21, від 04.10.2023 року у справі № 420/2146/19 тощо, Верховний Суд зазначив наступне:

"… на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.".

Таким чином, станом на теперішній час, відсутнє жодне встановлене Законом обмеження максимального розміру пенсій осіб, призначених згідно Закону № 2262-XII.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, суд зазначає, що позовні вимоги в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії позивача з урахуванням індексації, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118, від 24 лютого 2023 року №168, від 23 лютого 2024 року №185, виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду №400/14627/23 від 01.01.2024 року, задоволенню не підлягають, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказані висновки суду та приписи постанов Кабінету Міністрів України були враховані відповідачем при перерахунку пенсії позивача, при цьому, у суду відсутні підстави вважати, що права позивача у цій частині будуть порушені при проведенні перерахунку пенсії на виконання даної постанови.

На підставі наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 139 КАС України підлягає поверненню позивачу за рахунок коштів відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 17.01.2025 року №9/1/895 станом на 01.01.2022 року, №9/1/896 станом на 01.01.2023 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) перерахувати пенсію ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2025 №9/1/895 та №9/1/896 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 без обмеження максимальним розміром.

4. В іншій частині позовних відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.), сплачений квитанцією №9372-8284-0296-3451.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар