Справа № 420/4900/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4900/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 17.02.2025 позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті його довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Одеського апеляційного суду № 06-27/12/25 від 22.01.2025 року;

2. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2024 р. перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду № 06-27/12/25 від 22.01.2025 р. про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, згідно з якою його суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з врахуванням прожиткового мінімуму для громадян 3028 грн, складає 340650,00 грн, з загальним відсотком розрахунку щомісячного довічного грошового утримання 72% від суми вказаної суддівської винагороди з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішенням Вищої ради юстиції від 08 грудня 2016 року за №3039/0/15-16 його було звільнено з посади судді Апеляційного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку і набув статусу судді у відставці та на теперішній час перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 72% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, розраховане з прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, визначеного статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» - 2102 грн. 22.01.2025 Одеським апеляційним судом позивачу було видано довідку № 06-27/12/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно якої з 01.01.2024 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, складає 340650,00 грн. 27.01.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою (вх. №1993/Б-1500-25), в якій просив з 01.01.2024 здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 06-27/12/2025 від 22 січня 2025 р. 10.02.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало відповідь у формі листа №3268-1993/Б-02/8-1500/25, яким відмовили у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді.

Вважаючи таку відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 20.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд в порядку статті 262 КАС України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду скерувало відзив на позовну заяву від 27.02.2025 (вх.№ЕС/18120/25) у якому позовні вимоги не визнало та зазначило, що статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік та відповідних законів за попередні роки встановлено, що у 2020-2024 роках прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102,00 грн. У наданій позивачем довідці відображена суддівська винагорода станом на 01.01.2024 рік. Після прийняття рішення Конституційним Судом України (після 18.02.2020) будь-яких змін розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді не відбувалось. Таким чином, враховуючи те, що підвищення суддівської винагороди судді не відбулося, правові підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відсутні. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Відповідно до посвідчення судді у відставці № НОМЕР_1 (а.с.13), ОСОБА_1 є суддею у відставці Апеляційного суду Одеської області.

Матеріали справи містять довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №06-27/12/2025 від 22.01.2025, виданої Одеським апеляційним судом на ім`я ОСОБА_1 про розмір його суддівської винагороди станом на 01.01.2024, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою (вх.№1993/Б-1500-25 від 27.01.2025) (а.с.15) до якої додав копію довідки №06-27/12/2025 від 22.01.2025 та просив здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці на підставі цієї довідки з 01.01.2024.

На вказану заяву (вх.№1993/Б-1500-25 від 27.01.2025) Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області скерувало лист від 10.02.2025 №3268-1993/Б-02/8-1500/25 (а.с.16) у якому зазначило про відсутність підстав для перерахунку та вказало, що ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, обчислене виходячи з розрахунку 72% суддівської винагороди.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Позивач не погоджуючись з рішенням звернувся до суду з цим позовом.

Спірні правовідносини врегульовані наступними нормами законодавства.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

У преамбулі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

За частиною першою статті 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів (частина друга статті 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно п. 1 ч. 3, ч.ч. 4, 5 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Поряд з цим, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб: з 01.01.2024 - 3028,00 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102,00 грн.

Суд звертає увагу, що однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.

30.06.2016 набрали чинності зміни, унесені до Конституції України, згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя).

Названим Законом, серед іншого, ст. 130 Конституції України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій.

З цією конституційною нормою співвідносяться норми ч. 1 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.

Пунктом 1 ч. 3 та п. 1 ч. 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1, якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб.

Отже розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону України «Про прожитковий мінімум» закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Водночас ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», разом із встановленням з 01.01.2024 прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн, передбачений такий вид прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2102,00 грн.

Варто зазначити, що зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у період, про який йдеться у позовній заяві, а також до Закону України «Про прожитковий мінімум» щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена ч. 2 ст. 130 Конституції України і ч. 3 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Однак, Закон України «Про Державний бюджет України» на відповідний календарний рік не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

На такі аспекти законодавчого регулювання звертав увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09.07.2007 № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Отже Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Аналогічна правова позиція щодо застосування ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», ст. 135 Закону № 1402 викладена у постановах Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 400/2031/21, від 30.11.2021 у справі №360/503/21, від 22.06.2023 у справі №400/4904/21, від 12.07.2023 у справі №140/5481/22 та від 24.07.2023 у справі №280/9563/21.

Слід зазначити, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024 (3028,00 грн), на іншу розрахункову величину, яка Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102,00 грн), на підставі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» було неправомірним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.09.2023 у справі № 240/44080/21.

Конституція України не надає Закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів, а тому доводи відповідача є безпідставними та підлягають відхиленню, а відмова відповідача у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправною.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Щодо вимоги зобов`язати здійснити відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 72% від суддівської винагороди, то перерахунок ще не проведений та в матеріалах справи відсутні відомості що він буде проведений за іншим відсотком, чим будуть порушені права позивача тобто це є вимоги є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2021 року по справі №580/1285/20.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 12.02.2025.

Відтак, суд, керуючись ст.139 КАС України, вважає за необхідне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті його довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Одеського апеляційного суду № 06-27/12/25 від 22.01.2025.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2024 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду № 06-27/12/25 від 22.01.2025 про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА