Справа № 580/1745/25
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року справа № 580/1745/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/1745/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, 79016, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА /ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

17.02.2025 вх.№8124/25 позивач у позовній заяві просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.01.2025 №97 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з дати звернення із заявою про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 18.07.1982 та періоди догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

04.03.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (розглянуто екстериторіально за принципом єдиної черги) від 30.01.2025 №97 - позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, позаяк відсутній необхідний страховий стаж, що має становити 32 роки. За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області встановило, що страховий стаж позивача становить 27 років 06 місяців 21 день, позаяк періоди роботи згідно трудової книжки, позаяк ім`я особи на титульній сторінці трудової книжки зазначене ОСОБА_2 , проте відповідно паспортним даним - ОСОБА_2 . Позивач вважає, що страховий стаж є беззаперечним, розрахунок Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області стажу позивача здійснений помилково, що призвело до необґрунтованих та неправомірних рішень про відмову у призначенні пенсії.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позов не визнав, 25.03.2025 вх. №14966/25 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначає, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 23.01.2025 щодо призначення/перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 (далі Закон № 1058), що за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком мають особи, які досягли 60-річного віку та мають 32 роки страхового стажу. За результатом розгляду документів, що подані до заяви встановлено, що страховий стаж позивача становить 27 років 06 місяців 21 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, тому позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Під час обчислення страхового стажу позивача не враховані відомості з трудової книжки за період роботи періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 18.07.1982, оскільки ім`я особи на титульній сторінці трудової книжки зазначене (рос.мовою) « ОСОБА_2 », не відповідає паспортним даним (рос.мовою) « ОСОБА_2 ». Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи видані на підставі первинних документів, періоди догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку 19.01.1991 та 16.09.1988, оскільки долучено копії свідоцтв про народження дітей.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

23.01.2025 ОСОБА_1 звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по досягненню 60-річного віку відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області екстериторіально за принципом єдиної черги, за результатами розгляду заяви прийняте рішення від 30.01.2025 №97 - відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу, що мав становити 32 роки відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За результатами розгляду заяви позивача з наданими документами для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області вказано, що страховий стаж позивача становить 27 років 06 місяців 21 днів. Під час обчислення страхового стажу позивача не враховані відомості з трудової книжки за період роботи періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 18.07.1982, оскільки ім`я особи на титульній сторінці трудової книжки зазначене (рос.мовою) « ОСОБА_2 », не відповідає паспортним даним (рос.мовою) « ОСОБА_2 » та не долучені уточнюючі довідки про періоди роботи видані на підставі первинних документів, періоди догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку 19.01.1991 та 16.09.1988 (долучено копії свідоцтв про народження дітей).

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що належить скасувати, тому звернулась до суду з позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем доводи/аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародниха договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Право на соціальний захист гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Конституції України). Згідно із п. 6 ч.1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788) та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.09.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Згідно із абзацом першим частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30.06.2000 незалежно від перерв. Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. Згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій.

Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком прийняте за екстериторіальним принципом відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Мін`юсті 16.03.2021 за № 359/35961.

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1). Відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30.06.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо здійснити перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Згідно із абзацами першим та другим пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала, зокрема, особа, яка звертається за пенсією. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 під час приймання документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує стаж роботи. Відповідно до статті 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Роботодавець або його правонаступник має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами: виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією (постанова Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №527/1655/17).

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, що законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, тобто суд не може підміняти (у зарахуванні стажу чи призначенні пенсії) орган ПФУ, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Оцінюючи доводи та докази сторін, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, суд зазначає таке.

Покликання відповідача про те, що запис імені позивача на титульній сторінці трудової книжки зазначене (рос.мовою) « ОСОБА_2 », не відповідає паспортним даним (рос.мовою) « ОСОБА_2 », суд оцінює критично та відхиляє як необґрунтовані, позаяк доводи не спростовують здійснений запис про перебування позивача у трудових відносинах з роботодавцем (що може бути перевірений в установленому порядку органом ПФУ), іншими відомостями щодо імені позивачки, позаяк записи в трудовій книжці: прізвище, ім`я по-батькові, рік народження, дата видачі зазначені правильно та відповідають зазначеному у паспорті позивачки, факт належності трудової книжки НОМЕР_3 іншій особі не встановлено відповідачем у спірних правовідносинах. Позивач на підтвердження надала довідки: від 12.02.2025 №01-06/48 видана Черкаською гімназією №31, що підтверджує належність трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 ; від 12.02.2025 №01-06/49, виданої Черкаською гімназією №31 про історичні назви Черкаської гімназії №31. Відповідно до запису №5 від 27.11.1995 звільнена по догляду за дітьми до 14 років.

Верховний Суд у постановах від 25.04.2019 у справі №159/4178/16-а та від 10.10.2019 у справі №234/4585/17 зазначив, що обов`язок належного оформлення документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах щодо оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, позаяк працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення титульної сторінки трудової книжки, та у свою чергу вплинути на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому не може бути підставою для позбавлення позивача гарантій щодо права на соціальний захист під час вирішення питань обчислення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зарахування стажу без надмірного формалізму.

Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 висловлено позицію, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Верховний Суд в постанові від 18.11.2022 за результатом розгляду справи №560/3734/22 зазначив: п.95 - основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом (АДМІНІСТРУВАННЯ І ВИ: Посібник - принципи адміністративного права у відносинах між особами та органами публічної влади / https://rm.coe.int/handbook-administration-and-you/1680a06311).

Суд доходить висновку за результатом оцінених доказів та перевірки доводів сторін, що відповідач немотивовано, передчасно і неправомірно ухвалив управлінське рішення - протиправно відмовив позивачу під час розгляду заяви про призначення пенсії за віком у врахуванні стажу, тому визнає, що у відповідача наявні повноваження перевірки відомостей для сприяння позивачеві у реалізації права на пенсійне забезпечення.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Вимога зобов`язального характеру (призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з дати звернення із заявою про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 18.07.1982 та періоди догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку) не належить до задоволення як така, що не є похідною до обраного позивачем способу захисту відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України, є необгрунтованою - матеріали справи не містять доказів нарахування для здійснення виплати за відсутності рішення про зарахування стажу.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення порушеного права особи (висновки ВС у справі №380/13558/21).

Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке. Зважаючи на те, що прийняте рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.01.2025 №97 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 є немотивованим і протиправним, що прийняте без всебічного, повного та об`єктивного розгляду та без сукупної перевірки поданих позивачем документів до заяви позивача для призначення пенсії за віком під час оцінки стажу згідно із записами у трудовій книжці, тому ухвалений без обґрунтування підстав та без урахування усіх обставин індивідуальний акт є незрозумілими для подальшого моделювання поведінки позивачем, належать скасуванню.

З урахуванням повноважень суду відповідно до ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до повноважень відповідача щодо обставин розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту права позивача на пенсійне забезпечення з огляду на принципи належного врядування необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача від 23.01.2025 про призначення пенсії за віком з урахуванням підходів клінтоорієнтованого сервісу, висновків суду та дотриманням вимог ч.5 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач сплатила 1211, 20 грн (квитанція від 13.02.2025 №), позовні вимоги задоволено частково, наявні підстави для стягнення витрат зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.01.2025 №97 про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 із урахуванням оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21.

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області [вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, 79016, ].

Рішення суду складене 24.04.2025.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА