Справа № 580/11185/24
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Єгорової Н.М., суддів Сорочка Є.О., Чаку Є.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанов, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким просив:

- визнати протиправними та скасувати постанови ВП №75365850, №753655955, №75365782 про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень (319 грн за одну);

- зобов`язати відповідача зняти арешт з банківського рахунку позивача;

- стягнути з відповідача моральну шкоду у 1000 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року матеріали справи № 580/11185/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, зняття арешту та стягнення моральної шкоди передано на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12 березня 2025 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 296 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору на суму 3633,60 грн.

Апелянту було надано строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, яка відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана останнім 19 березня 2025 року.

На виконання вимог зазначеної ухвали апелянтом 26 березня 2025 року направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду заяву (надійшла на адресу суду 01 квітня 2025 року) відповідно до якої, останній зазначає про те, що відповідно до Закону України "Про судовий збір" судовий збір не стягується за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Крім того апелянт наголошує, що відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2025 року судовий збір по даній справі не стягувався, а тому не підлягає сплаті в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення визначених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року недоліків на п`ять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, яка відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана останнім 12 квітня 2024 року.

На адресу суду 21 квітня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 від 15 квітня 2025 року, відповідно до якої апелянт посилається на безпідставність вимог суду щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та просить відкрити апеляційне провадження.

Надаючи оцінку заяві позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано статтею 8 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

В абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправними та скасування постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 957,00 грн (319,00 грн х 3) та зобов`язання відповідача вчинити дії, позовні вимоги щодо скасування постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження є майновими, щодо зобов`язання відповідача вчинити дії - немайновими.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2024 року приписами Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції складає 1816,80 грн (3028,00 грн. х 0,4 х 150%) щодо немайнових вимог та 1816,80 грн (3028,00 грн. х 0,4 х 150%) щодо майнових вимог, що разом складає 3633,60 грн.

Згідно з п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі №300/6211/21, від 29 травня 2020 року у справі №640/511/19 та ухвалі Верховного Суду від 21 березня 2025 року у справі №320/7490/23 у відповідності до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір, водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення визначених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року недоліків та зазначено про необхідність сплати судового збору в частині вимог про визнання протиправними та скасування постанов про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень №75365850, №753655955, №75365782 та зобов`язання Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з рахунку.

Щодо посилання апелянта на те, що ст. 129 Конституції України щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (пп. 12 п. D).

Колегія суддів звертає увагу, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Разом з тим, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, станом на 25 квітня 2025 року недоліки апеляційної скарги в частині необхідності надання документу про сплату судового збору усунуті не були. Також позивачем не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження наявності пільг щодо сплати судового збору встановлених Законом України "Про судовий збір" станом на час подання апеляційної скарги.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст. ст. 133, 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанов, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку