Справа № 600/1865/25-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 квітня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1865/25-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Маренич І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-1), Міністерства оборони України (далі - відповідач-2) в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо несвоєчасного розрахунку та невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, яка підлягала виплаті під час проходження військової служби у складі цієї військової частини, та зобов`язати здійснити нарахування і виплату зазначеної допомоги в повному обсязі.

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо несвоєчасного розрахунку та невиплати зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168, у розмірі до 100000 гривень за період лікування позивача (перебування на стаціонарному лікуванні з 09.03.2023 - 14.03.23, 17.12.2023 - 19.12.2023, 19.12.2023 -28.12.2023, з 06.02.2024 - 19.02.2024, 05.11.2024 - 18.11.2024, з 31.08.2024 - 01.10.2024, з 28.08.2024-31.08.2024 на весь період лікування, включаючи час переміщення між закладами охорони здоров`я та/або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення згідно з висновком (постановою) військово-лікарської комісії) у зв`язку з отриманими пораненнями (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за належне, але не отримане під час проходження військової служби речове майно та парадну форму відповідно до порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 13.03.2016 року,

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за 2021-2024 роки, а також індексації за 2023 рік, яка не була нарахована та виплачена.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань за 2021, 2022, 2023 роки.

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168, та зобов`язати здійснити її нарахування і виплату з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах відповідно до порядку, визначеного зазначеною постановою.

Відповідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд зазначає, що спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак такі питання регулює Кодекс законів про працю України.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 233 КЗпП України, у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Так, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Однак, після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Оскільки позивач виключений зі списку особового складу частини 07.12.2024 року, суд застосовує норми чинні на час виникнення спірних відносин.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із не виплатою позивачу всіх сум грошового забезпечення, що належать працівникові при звільненні.

Отже, аналізуючи викладене вище, суд зазначає, що позивач саме з 07.12.2024 знав про всі складові грошового забезпечення, грошові допомоги та компенсації, які підлягають виплаті йому під час звільнення.

Однак з даним позовом позивач звернувся до суду лише 18.04.2025 (дата відправлення позову), тобто за межами тримісячного строку звернення до суду, який тривав до 08.03.2025.

Враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду щодо оскарження вказаних дій відповідачів, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Окрім того, відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд зазначає, що правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Суд зазначає, що зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач має право на подання відзиву на позовну заяву, а отже має бути обізнаним відносно чого він має надавати таку заяву по суті справи.

Отже визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі № 826/16958/17.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизований в прохальній частині позовної заяви.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Проте, як слідує із змісту позовної заяви, позивачем не сформульовано чітко і конкретизовано позовні вимоги.

За наведених обставин позивачу необхідно уточнити позовні вимоги та навести відповідне обґрунтування таким вимогам.

Суд, також звертає увагу, що позивачем в якості відповідачів зазначено Військова частина НОМЕР_1 та Міністерство оборони України. Водночас позовні вимоги та виклад обставин сформований лише до військової частини.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивач за наведених обставин і власного волевиявлення може повторно звернутись із заявою/клопотанням про поновлення строку звернення до суду, з обґрунтуванням поважних причин пропуску такого строку.

Отже позовна заява має бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення виявлених недоліків, шляхом подання заяви/клопотання про поновлення пропущеного строку, з обґрунтуванням поважності причин пропуску.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.3 ст. 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

При цьому суд роз`яснює, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала, на підставі ст. 169 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом усунення недоліків, які визначені в мотивувальній частині цієї ухвали.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Маренич