Справа № 640/21998/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

м. Київ

справа №640/21998/21

адміністративне провадження № К/990/29534/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Єзерова А.А.

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року (суддя Пащенко К.С.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року (колегія у складі суддів Карпушової О.В., Епель О.В., Кузьменка В.В.)

у справі № 640/21998/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У серпні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФ України в м. Києві; відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення індексації пенсії з 01.04.2020 та з 01.03.2021;

- зобов`язати відповідача провести індексацію та виплату проіндексованої пенсії з урахуванням раніше проведених виплат з 01.04.2020, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11 та з 01.03.2021 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2. Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 22.02.2019 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3. Пенсію по інвалідності з 27.02.2019 розраховано зі страхового стажу 43 роки 10 місяців 18 днів, коефіцієнту стажу - 0,43833. Разом розмір пенсії склав 6316,21 гривень.

4. 10.06.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повідомити чи проводилась індексація його пенсії.

5. Листом від 08.07.2021 № 17822-17334/О-02/8-2600/21 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило, що при обчисленні пенсії враховано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2016 - 2018 роки в розмірі 6118,89 грн.

Пенсію призначено з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 роки в розмірі 6118,89 грн, тому провадити перерахунок пенсії з 01.05.2020 з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, в розмірі 4888,83 грн та 01.03.2021 з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, в розмірі 5426,60 грн, недоцільно.

Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 43 роки 10 місяців 18 днів (пораховано по 28.02.2021), в тому числі додатково зараховано період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку 18 років 11 місяців 1 день, та заробітної плати, визначеної за періоди роботи з 01.07.2000 по 28.02.2021.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" від 22.02.2021 № 127 якщо пенсії, призначені відповідно до Закону за зверненнями, які надійшли по 31.12.2020 включно, не підвищувалися відповідно до пункту 1 цієї постанови, а також не підвищувалися із січня по липень 2021 року включно у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної платні, визначених законом, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої та частини другої статті 28, абзацу другого пункту 41 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону, пункту 4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", з 1 липня 2021 року до таких пенсій установлюється щомісячна доплата у розмірі 100 гривень у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до законодавства.

Відповідний перерахунок пенсії проведено з 01.07.2021.

6. Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

ІIІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

7. Позивач покликається на те, що показник середньої заробітної плати за 2016 - 2018 роки в розмірі 6118,89 грн мав бути проіндексований з 01.04.2020 на показник 1,11 та з 01.03.2021 на показник 1,11. Проіндексований показник середньої заробітної плати, який врахований при обчисленні пенсії, має складати 7539,08 грн (6118,89 * 1,11 * 1,11).

8. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.02.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022, у задоволенні позову відмовлено.

10. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що пенсію призначено у лютому 2019 року, виходячи з показника середньої заробітної плати 6188,89 грн, що є вищим від показників 4888,83 грн та 5426,60 грн у 2020 та 2021 роках відповідно. Перерахунок пенсії на підставі Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не проводився, оскільки є недоцільним, про що правомірно було зазначено Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві у листі від 08.07.2021 № 17822-17334/О-02/8-2600/21.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ

11. У касаційній скарзі представник позивача Мастюгін Є.Д. просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

12. Як на підставу касаційного оскарження представник позивача покликається на суперечливість п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, та ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки норма Закону прямо зобов`язує індексувати саме ту середню заробітну плату, яка враховується для обчислення пенсії, тоді як Порядок № 124 зобов`язує проводити індексацію показника середньої заробітної плати, який взагалі не враховується при обчисленні пенсії кожного пенсіонера, пенсія якому призначена з січня 2018 року.

13. Відповідач надав відзив, в якому заперечує проти задоволення касаційної скарги, покликаючись на правомірність оскаржуваних рішень з мотивів, які загалом збігаються з мотивами судових рішень, які оскаржуються.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку.

15. Згідно ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

16. Спірним у цій справі є правомірність незастосування показника середньої заробітної плати в цілому в Україні, з яких сплачено страхові внески, за 2016 - 2018 роки (6188,89 грн) при проведенні перерахунку розміру пенсії з 01.04.2020 та з 01.03.2021 у зв`язку з проведенням індексації.

17. Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді. Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від16.04.2025 у справі №200/5836/24 виснував наступне:

" при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року № 127, «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168.

95. Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.

96. З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.

97. З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.

98. За таких обставин, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав не знайшла підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.

99. Тому, застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, судова палата констатує, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, 100 грн, 100 грн відповідно у 2022- 2024 роках, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.»

18. Застосовуючи цей висновок в контексті обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення у 2020 - 2021 роках проведення індексації пенсії для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив такі розміри коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема: у 2020 році - 1,11 згідно з постановою №251; у 2021 році - 1,11 згідно із постановою №127.

19. Таким чином, індексація пенсій у 2020-2021 роках повинна відбуватися відповідно до постанови №251, постанови №127, Порядку №124 та з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, відповідно.

20. Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що право на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановленим процесуальним законом.

21. Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

22. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

23. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

24. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 Закону №1058-IV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

25. У справі, яка розглядається, індексація у 2020-2021 роках позивачу не нараховувалася, тому відсутні підстави для не застосування строку звернення до суду.

26. Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

27. Враховуючи наведене, а також те, що позивач звернувся до суду з цим позовом 05.08.2021, його права можуть бути захищені судом з 06.02.2021 - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, а не з 01.04.2020, як просив позивач.

28. У зв`язку із наведеним вище, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а позов - частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити індексацію пенсії позивачу з 06.02.2021 та з 01.03.2021 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії. Позовні вимоги за період з 01.04.2020 до 05.02.2021 (включно) слід залишити без розгляду відповідно до статті 123 КАС України.

29. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

30. За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права (ч. 2 ст. 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 4 Порядку № 124) та ухвалили незаконне рішення, яке слід скасувати і прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 КАС України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі №640/21998/21 скасувати.

Ухвалити нову постанову. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непроведення індексації ОСОБА_1 пенсії з 06 лютого 2021 року та з 01 березня 2021 року із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,11.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 06 лютого 2021 та з 01 березня 2021 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії за період з 01 квітня 2020 року по 05 лютого 2021 року (включно) залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і її не може бути оскаржено.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя А.А. Єзеров