Справа № 620/8765/24
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/8765/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Петрушанка В.П.,

представника відповідача Яцишена Д.В.,

представника третьої особи Драшпуль Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України та, змінивши позовні вимоги, просять: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства культури України № 364 від 26.04.2013 року «Про затвердження науково-проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток, історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України додаток № 7 до наказу Міністерства культури України від 26.04.2013 № 364 номер пункту по порядку 2 щодо занесення Поселення «Ялівщина» охоронний номер 7727/5007-ЧР за категорією місцевого значення.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що наказ Міністерства культури України № 364 від 26.04.2013 року «Про затвердження науково-проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток, історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України додаток № 7 до наказу Міністерства культури України від 26.04.2013 № 364 номер пункту по порядку 2 щодо занесення Поселення «Ялівщина» охоронний номер 7727/5007-ЧР за категорією місцевого значення» винесено у порушення норм чинного законодавства та порушує їх право на вільне користування належних позивачам земельних ділянок.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Гавриш Г.П. в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Представник третьої особи - Чернігівської окружної прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просив відмовити в задоволенні позову.

Представники третіх осіб Департаменту культури та туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наказом Міністерства культури України №364 від 26.04.2013 Про затвердження науково - проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток, історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України додаток №7 п/п №2 занесено Поселення «Ялівщина» охоронний №7727/5007- Чр за категорією місцевого значення.

Не погодившись з цим наказом, позивачі звернулись до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові, організаційні, соціальні» та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України ''Про охорону культурної спадщини" N1805-ІІІ від 08.06.2000 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону, об`єкти культурної-спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої-цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об`єктів культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам`ятки.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 14 Закону, занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до- категорії пам`ятки:

а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, протягом одного року з дня одержання подання;

б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Порядок визначення пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України затвреджено Постановою КМУ №1760 від 27.12.2001.

Відповідно до п 2. Порядку - На кожний об`єкт культурної спадщини, що пропонуєте, відповідним органом охорони культурної спадщини для занесення до Реєстру, складається облікова документація, яка підлягає постійному зберіганню в цьому органі.

Облікова документація на об`єкт культурної спадщини включає облікову картку, його паспорт, коротку історичну довідку, акт технічного стану, довідку про майнову цінність об`єкта.

Занесення до Реєстру Поселення «Ялівщина» охоронний №7727/5007-Чр за категорією місцевого значення було здійснено без всієї облікової документації яка визначна в п. З постанови КМУ №1760 від 27.12.2001, реєстрації була здійснена лише на підставі облікової карти, акту технічного стану та короткої історичної довідки.

Так 19.02.2013, на засіданні Вченої ради Науково - дослідного інституту памяткоохороних досліджень було розглянуто питання, щодо занесення об`єктів культурної спадщини «комплексу археологічних пам`яток урочища Ялівщина (Еловщина) м. Чернігів, північна частина міста урочище Ялівщина (Еловщина) до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення, за видом археологічний за результатами розгляду наданих документів а саме:

- облікова карта;

- акт технічного обстеження;

- історична довідка;

- фото матеріали.

Було складено протокол №1 яким вчена рада зазначила, що об`єкти культурної спадщини «комплексу археологічних пам`яток урочища Ялівщина (Еловщина) м. Чернігів, північна частина міста урочище Ялівщина (Еловщина) відповідають вимогам п. 11 Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 №1760.

Даний протокол складено з порушенням п.12 постанови №1760, так п.12 передбачено що за результатами оцінки оформляється протокол, де зазначається, яким саме критеріям відповідає кожен об`єкт культурної спадщини. В протоколі не зазначено взагалі про відповідність пам`ятки критерію автентичності, та не вказано відповідність жодного із чотирьох критеріїв зазначених в п.11 постанови №1760.

Протоколом № 1 від 19.02.2013. засідання Вченої ради Науково - дослідного інституту пам`яткоохоронних досліджень де зазначено облікова документація, що подана для розгляду складається у4- пакету документів, до якого входить облікова карта на комплекс та кожних об`єкт в комплексі, актів технічного обстеження, історичних довідок, графічних і фото матеріалів.

Паспорт на об`єкт культурної спадщини не надавався, тому що його не було складено станом на 26.04.2013.

Такий паспорт не складено і на сьогоднішній день, також була відсутня довідка про майнову цінність об`єкта.

Відповідно до абз.2 п.2 Постанови КМУ №1760 - занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру без облікової документації не допускається.

Щодо відповідності пам`ятки археології критерію автентичності, суд зазначає наступне.

Згідно до пункту 11 Порядку N 1760 визначено, що об`єкти культурної спадщини місцевого значення повинні відповідати критерію автентичності, а також, принаймні, одному з таких критеріїв: вплинули на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва певного населеного пункту чи регіону; пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю видатних людей певного населеного пункту чи регіону; є творами відомих архітекторів або інших митців; є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи.

Відповідно до п. 10 Порядку N 1760 критерій автентичності означає, що пам`ятка повинна значною мірою зберегти свою форму та матеріально-технічну структуру, історичні нашарування, а також роль у навколишньому середовищі.

Відповідно до п.12 Порядку №1760 відповідність об`єкта культурної спадщини критеріям п.11 Порядку оцінюється Науково вченими рада, за результатами оцінки оформляється протокол де зазначаються, яким сааме критеріям відповідає об`єкт культурної спадщини.

Так, в протоколі №1 від 19.02.2013, під час розгляду облікової документації на об`єкти в м. Чернігові, що пропонувалися до занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України не зазначено про автентичність даної пам`ятки та не зазначено взагалі яким критеріям відповідає даний об`єкт культурної спадщини.

В протоколі № 1 від 19.02.2013 Вченої ради Науково - дослідного інституту пам`яткоохоронних досліджень лише зазначено, що сьогодні урочище Ялівщина є парком, пам`яткою місцевого значення, найбільшою зеленою зоною в межах міста і має значний рекреаційний потенціал. Для цієї території визначено зону охоронюваного ландшафту.

При цьому жодного слова про автентичність та критерії в протоколі відсутні.

Отже, даний протокол Вченої ради не може бути підставою для занесення пам`ятки до реєстру.

21.02.2013 на засіданні експертної комісії з розгляду питань занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України комісія п.9 протоколу №1/13 ухвалила висновок про занесення до об`єктів культурної спадщини згідно з таблицею №7 до державного реєстру нерухомих пам`яток України за видом археології та категорією місцевого значення, як такі, що відповідають п.11. Порядку постанова №1760.

27.02.2013 на засіданні науково методичної ради з питань охорони культурної спадщини було затверджено протокол № 1/13 від 21.02.2013.

Охоронний номер пам`ятки не відповідає вимогам Порядку № 1760.

Згідно п. 4. Порядку №1760 усім пам`яткам у разі занесення до Реєстру присвоюються охоронні номери, що не можуть дублюватися.

Охоронний номер пам`ятки національного значення складається з цілого числа та літери "Н" (наприклад: 8-Н).

Поселення «Ялівщина» має охоронний №7727/5007-Чр за категорією місцевого значення, що не відвідає п.14 Порядку №1760.

Технічна документація на пам`ятку археології відсутня, межі пам`ятки станом на сьогоднішній день не визначено відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п.2 ст. 47 Закону України «Про землеустрій» проектами землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення визначаються місце розташування і розміри земельних ділянок, власники земельних ділянок, землекористувачі, у тому числі орендарі, а також встановлюється режим використання та охорони територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико- культурного (охоронні зони) призначення.

У разі зміни землевласника та землекористувача, у тому числі орендаря, у межах цих територій вони зобов`язані забезпечувати режим охорони земельних ділянок і їх збереження відповідно до встановленого правового режиму використання.

Порядок розробки проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 25.08.2004 №1094 затверджено Порядок розроблення проект землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, даним порядком визначено механізм розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій історико культурного призначення.

Згідно Порядку №10946 проект землеустрою розробляється на підставі: рішення сільської, селищної, міської ради, обласної, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень якої належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок; договору, укладеного між землевласником, землекористувачем та розробником проекту землеустрою; судового рішення.

Розробником проекту землеустрою може бути фізична або юридична особа, яка має ліцензію на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону (далі - розробник).

Замовником проекту землеустрою може бути сільська, селищна, міська рада, обласна, районна, Київська або Севастопольська міська держадміністрація, землевласник або землекористувач, інша особа відповідно до закону.

У разі прийняття судом рішення про розроблення проекту землеустрою його замовником є фізична або юридична особа, на користь якої прийнято рішення.

Проект землеустрою розробляється відповідно до завдання, затвердженого замовником, яке є невід`ємною частиною договору про розроблення проекту землеустрою. До договору замовник додає вихідну документацію, необхідну для розроблення проекту.

Договір про розроблення проекту землеустрою складається відповідно до типового договору, який затверджується Кабінетом Міністрів України.

Розроблення проекту землеустрою передбачає проведення підготовчих робіт, що включають:

1) Вивчення та аналіз:

обґрунтування необхідності створення або оголошення території природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

планово-картографічних матеріалів з визначенням обсягів польових та камеральних робіт з їх оновлення, земельно-облікової документації, матеріалів відведення земель в межах відповідної території природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

містобудівної документації;

проектної документації з питань охорони навколишнього природного середовища, збереження об`єктів культурної спадщини;

іншої документації, необхідної для розроблення проекту землеустрою;

2) Визначення режиму території, у тому числі охоронних зобов`язань та обмежень на використання земельної ділянки.

У проекті землеустрою визначається:

- функціональна організація території природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

- місце розташування і розміри земельних ділянок, їх власники та землекористувачі, у тому числі орендарі;

- режим використання та охорони території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарні) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення;

- межі земельних ділянок, включених до складу територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, щодо використання яких встановлено обмеження (обтяження), у розрізі землевласників та землекористувачів;

- розмір охоронної зони.

Проект землеустрою погоджується з власниками і користувачами суміжних земельних ділянок, а також земельних ділянок, які включаються до території природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення без їх вилучення, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини.

Проект землеустрою складається з:

1) Завдання на виконання робіт.

2) пояснювальної записки, в якій зазначається коротка характеристика території: режим використання земель у межах території природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в тому числі земельних ділянок, щодо використання яких встановлено обмеження (обтяження);

погодження меж із власниками і користувачами суміжних земельних ділянок;

короткий опис виконаних робіт;

склад земель за угіддями, власниками і користувачами земельних ділянок.

3) Графічних матеріалів:

план території у масштабі, який дає змогу відобразити усі елементи проекту - зовнішню межу, номери межових знаків, міри ліній, назви власників і користувачів суміжних земельних ділянок; межі та площі земель, які включаються до території без їх вилучення;

креслення перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) та межі земельних ділянок, щодо використання яких встановлено обмеження (обтяження).

4) Матеріалів погодження та затвердження проекту:

акт польового обстеження і погодження меж;

висновки про погодження проекту;

рішення про затвердження проекту землеустрою та встановлення обмежень (обтяжень) щодо використання земельних ділянок.

10. Погоджений проект землеустрою підлягає державній експертизі відповідно до законодавства.

Після одержання позитивного висновку державної експертизи проект землеустрою розглядається та затверджується сільською, селищною, міською радою, обласною, районною, Київською або Севастопольською міською держадміністрацією чи в установленому порядку подається іншим органам, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

З поданих суду доказів убачається, що для розроблення проекту відсутнє рішення Чернігівської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту, не погоджено межі із із власниками землі, проект не погоджено, не пройдена експертиза проекту, та не має рішення міської ради про його затвердження.

Технічна документація на пам`ятку №7727/5007-Чр, яка було розроблена ДП «Водземпроект» від 2009 року, розроблена з порушення вимогам Порядку №1094 отже не може бути застосована для встановлення меж пам`ятки.

На даний час меж пам`ятки не має.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської обласної ради народних депутатів від 19.02.1985 №75 «Про взяття під державну охорону ново виявлених пам`ятників історії та культури, археології, архітектури» взято під державну охорону пам`ятники історії та культури, археології, архітектури, які розташовані та території області.

Згідно даного рішення взято під державну пам`ятники історії та культури, археології, архітектури місцевого значення, виявлені на території області у 1982 -1985 роках.

Так в п.14 додатку № 2 до даного рішення визначено список ново виявлених пам`ятників археології Чернігівської області зазначено назва пам`ятника та адресу пам`ятника - Поселення, 2 тис. до н.е. ХІІ ст. ур. Яловщина.

Відповідно ст. 6 до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» було встановлено види пам`яток історії та культури, а саме до пам`яток історії та культури належали: пам`ятка історії , пам`ятка археології, пам`ятка містобудування та архітектури, пам`ятки мистецтва документальні пам`ятки.

Тобто згідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської обласної ради народних депутатів від 19.02.1985 №75 під держану охорону взято пам`ятники, а закон який діяв на той час, не мав такого виду пам`ятки як пам`ятник.

Отже дане рішення суперечить закону і на нього не може розповсюджуватись даний закон.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», що набрав чинності 12.07.2000, пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (не включения) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Як зазначалось судом, поселення «Ялівщина» взято під державну охорону 19.02.1985 №75 саме як пам`ятник археології, а не пам`ятка археології.

Згідно з ст. 6 Закону України, чинного на час винесення цього рішення, на 19.02.1985, у Законі Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» в редакції, яка діяла на час взяття на державний облік поселення «Ялівщина », передбачалося таке:

- пам`ятки археології - це городища, кургани, залишки стародавніх поселень, укріплень, виробництв, каналів, шляхів, стародавні місця поховань, кам`яні скульптури, наскальні зображення, старовинні предмети, ділянки історичного культурного шару стародавніх населених пунктів (ст. 6);

- державне управління в галузі охорони і використання пам`яток історії та культури здійснюється Радою Міністрів СРСР, Радою Міністрів Української РСР, виконавчими комітетами обласних, районних, міських, районних у містах, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також спеціально уповноваженими на те державними органами охорони пам`яток відповідно до законодавства. Спеціально уповноваженими державними органами охорони пам`яток історії та культури в Українській РСР є Міністерство культури Української РСР, Державний комітет Ради Міністрів Української РСР у справах будівництва, Головне архівне управління при Раді Міністрів Української РСР та їх органи на місцях, а також інші державні органи, до компетенції яких законодавством Української РСР віднесено здійснення зазначених функцій (ст. 7);

- виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів у межах прав, наданих закон" забезпечують виявлення, облік, охорону і використання пам`яток історії та культури, що знаходяться на території Ради, залучають громадськість до проведення заходів по охороні, використанню і пропаганді цих пам`яток, організують шефство підприємств, установ, організацій над ними, забезпечують додержання законодавства про охорону і використання пам`яток історії та культури (ст. 8);

- виконавчі комітети обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів затверджують переліки пам`яток історії та культури місцевого значення (ст. 17), встановлюють зони їх охорони (ст. 29), а також вирішують інші питання в галузі охорони і використання пам`яток історії та культури, віднесені до їх відання законодавством і Української РСР

- з метою організації обліку і охорони пам`яток історії та культури нерухомі пам`ятки поділяються на пам`ятки загальносоюзного, республіканського і місцевого значення. Віднесення пам`яток історії та культури до категорії пам`яток загальносоюзного, республіканського чи місцевого значення провадиться відповідно до законодавства Української РСР.

Переліки пам`яток історії та культури республіканського значення затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Переліки пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів. Виключення об`єктів з переліків пам`яток республіканського і місцевого значення допускається лише з дозволу Ради Міністрів Української РСР.

Внесення об`єктів у переліки пам`яток історії та культури і виключення з них провадяться за поданням спеціально уповноважених державних органів охорони пам`яток історії та культури (ст. 17):

- з метою забезпечення охорони пам`яток історії, археології, містобудування і архітектури, монументального мистецтва встановлюються охоронні зони, зони регулювання забудови і зони охоронюваного природного ландшафту в порядку, який визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР. Зони охорони пам`яток історії та культури встановлюються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів за поданням відповідних державних органів охорони пам`яток. Зони охорони пам`яток історії та культури включаються в проекти планування, забудови і реконструкції відповідних міст та інших населених пунктів (ст. 29).

З наведених норм права випливає, що для взяття на державний облік та під охорону держави пам`ятки археології місцевого значення поселення «Ялівщина», включення її до Переліку пам`яток місцевого значення, встановлення її охоронної зони мали бути прийняті відповідні рішення виконкомом Чернігівської обласної ради народних депутатів.

Пам`ятка археології відповідно по п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про охорону культурної спадщини» не може бути визнана пам`яткою у зв`язку з тим, що відповідно до ст.17 Закону України Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» відсутнє рішення виконкому Чернігівської обласної ради про затвердження переліку пам`яток.

Земельні ділянки - кадастровий номер :02:009:0044 площею 0,0276 га., :02:009:0045 площею 0,1282 га., :02:009:0043 площею 0,1134 га., :02:009:0042 площею 0,0405 га., :02:009:5016 площею 0,1539 га., :02:009:5007 площею 0,1810 га., :02:009:5008 площею 0,1732 га., :02:009:0041 площею 0,0755 га. , :02:009:0040 площею 0,0756 га., відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 31.08.2006 року, були передані в приватну власність.

У подальшому придбані позивачами згідно договорів купівлі продажу.

З поданих суду доказів убачається, що вказані земельні ділянки знаходяться на території пам`ятки археології місцевого значення поселення «Ялівщина», хоча межі цієї пам`ятки і не визначено в натурі.

З огляду на те, що знаходження земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності, на території пам`ятки археології місцевого значення, накладає на її власника обмежувальні режими її використання, суд дійшов переконання, що оскаржуваний наказ порушує права позивачів.

Відтак слід визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства культури України №364 від 26.04.2013 року Про затвердження науково - проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток, історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України додаток №7 п/п №2 щодо занесення Поселення «Ялівщина» охоронний №7727/5007-Чр за категорією місцевого значення в частині земельних ділянок з кадастровий номер :02:009:0044 площею 0,0276 га., :02:009:0045 площею 0,1282 га., :02:009:0043 площею 0,1134 га., :02:009:0042 площею 0,0405 га., :02:009:5016 площею 0,1539 га., :02:009:5007 площею 0,1810 га., :02:009:5008 площею 0,1732 га., :02:009:0041 площею 0,0755 га. , :02:009:0040 площею 0,0756 га.

Щодо визнання наказу Міністерства культури України №364 від 26.04.2013 року Про затвердження науково - проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток, історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України додаток №7 п/п №2 щодо занесення Поселення «Ялівщина» охоронний №7727/5007-Чр за категорією місцевого значення, в цілому, суд зазначає наступне.

Саме за особою закріплено право захищати свої інтереси у суді.

Особа не має права діяти в інтересах інших осіб, за виключенням інституту представництва.

За таких підстав, у задоволенні позову, у частині визнання наказу Міністерства культури України №364 від 26.04.2013 в цілому, слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України (вул. Франка Івана, 19, м. Київ,01601) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства культури України №364 від 26.04.2013 року Про затвердження науково - проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток, історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України додаток №7 п/п №2 щодо занесення Поселення «Ялівщина» охоронний №7727/5007-Чр за категорією місцевого значення в частині земельних ділянок з кадастровий номер :02:009:0044 площею 0,0276 га., :02:009:0045 площею 0,1282 га., :02:009:0043 площею 0,1134 га., :02:009:0042 площею 0,0405 га., :02:009:5016 площею 0,1539 га., :02:009:5007 площею 0,1810 га., :02:009:5008 площею 0,1732 га.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства культури України №364 від 26.04.2013 року Про затвердження науково - проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток, історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України додаток №7 п/п №2 щодо занесення Поселення «Ялівщина» охоронний №7727/5007-Чр за категорією місцевого значення в частині земельних ділянок кадастровий номер :02:009:0041 площею 0,0755 га. , :02:009:0040 площею 0,0756 га.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства культури та стратегічних комунікацій України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605,60 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства культури та стратегічних комунікацій України на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 25 квітня 2025 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ