Справа № 640/15514/22
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/15514/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 16 вересня 2022 року надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (далі - позивач, ГУ ДПС у м. Києві) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення з відповідача податкового боргу на користь держави у розмірі 4976851,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до інтегрованої картки платника податків відповідач на момент звернення до суду, має заборгованість на загальну суму 4976851,51 грн зі сплати єдиного податку з фізичних осіб (18050400) у сумі 144617,47 грн, з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100) у сумі 2493994,29 грн, з податку на доходи з фізичних осіб (1101500) в сумі 2175092,56 грн та військового збору (11011001) в сумі 163147,19 грн, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування.

Вказана заборгованість виникла за результатами акта перевірки від 09 грудня 2019 року № 736/26-15-42-04-30/ та прийнятих податкових повідомлень-рішень, якими відповідачу донараховано основного платежу та штрафні санкції з єдиного податку з фізичних осіб, з податку на додану вартість, з податку на доходи з фізичних осіб та військового збору, що сплачуються за результатами річного декларування.

Податкові повідомлення - рішення оскаржені відповідачем до Окружного адміністративного суду міста Києва (справа № 640/9622/20), але ухвалою суду від 04 грудня 2020 року позовну заяву відповідача залишено без розгляду (04 грудня 2020 року судове рішення набрало законної сили).

Контролюючим органом направлено фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкову вимогу від 10 грудня 2021 року № 0-2658.

Оскільки відповідачем податковий борг не погашено, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 06 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Адміністративну справу відповідно до Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 04 лютого 2025 року справу прийнято до провадження; визначено розгляд справи продовжити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 27 лютого 2025 року об 11 год. 30 хв.

Підготовче засідання, призначене на 27 лютого 2025 року об 11 год. 30 хв. відкладено у зв`язку із неявкою відповідача, щодо якого були відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце підготовчого засідання. Наступне підготовче засідання призначено на 27 березня 2025 року о 10 год. 00 хв.

У призначене на 27 березня 2025 року підготовче засідання відповідач не прибув, про дату, час та місце засідання повідомлявся шляхом надсилання повістки про виклик рекомендованим листом за адресою його місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Повістка повернулася до суду без вручення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про повернення за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою від 27 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 квітня 2025 року о 10 год. 00 хв.

Від представника ГУ ДПС у м. Києві до суду 24 квітня 2025 року надійшла зава про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У призначене на 24 квітня 2025 року судове засідання відповідач не прибув, про дату, час та місце засідання повідомлявся шляхом надсилання повістки про виклик рекомендованим листом за адресою його місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Повістка повернулася до суду без вручення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про повернення за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 127 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) часом вручення повістки вважається: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із частиною першою статті 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 28 січня 2021 року у справі № 820/1400/17 зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органом зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічну позицію висловив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 640/2371/20 та постанові від 29 квітня 2021 року у справі № 826/12038/17.

Керуючись наведеними правовим висновком Верховного Суду, зважаючи, що повістка направлена відповідачу у визначений КАС України спосіб за адресою його місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, призначеного на 27 березня 2025 року, та судового засідання, призначеного на 24 квітня 2025 року, належним чином.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Керуючись наведеними положеннями статті 205 КАС України, зважаючи, що повідомлений належним чином відповідач повторно не прибув у судове засідання та надходження заяви позивача про розгляд справи за відсутності його представника, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи у змішаній формі та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 23 жовтня 2015 року по 22 грудня 2020 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у м. Києві, ДПІ у Солом`янському районі, що підтверджено відповіддю від 26 лютого 2025 року № 1151080 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 23 жовтня 2015 року по 31 грудня 2018 року, за результатами якої складено акт від 09 грудня 2019 року № 736/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 .

Згідно з висновками акта від 09 грудня 2019 року № 736/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 документальною плановою перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_1 вимог:

- пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, частин першої, другої пункту 3 Порядку № 481 - Книгу обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування;

- пункту 177.2 та пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2017 - 2018 роки в розмірі 1358464,53 грн, у т.ч. 2017 рік - 465113,98 грн, 2018 рік - 893350,55 грн;

- пункту 16-1 Підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, у результаті чого визначено податкові зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності за 2017 - 2018 роки в розмірі 113205,36 грн, у т.ч. за 2017 рік - 38759,49 грн, за 2018 рік - 74445,87 грн;

- частини другої підпункту 296.5.3 пункту 296.5 статті 296 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено податкове зобов`язання по єдиному податку за 2016 рік у сумі 89872,63 грн;

- пункту 295.3 статті 295 Податкового кодексу України, встановлено несвоєчасну сплату єдиного податку за 9 місяців 2016 року у сумі 36387,50 грн;

- підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, а саме: не подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 та 2018 роки;

- підпункту 4 пункту 2 статті 6 Закону № 2464, в частині не подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску Додаток № 5 Таблиця № 1 нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями за 2017 - 2018 роки;

- абзацу третього частини восьмої статті 9 Закону № 2464, у результаті чого нараховано суму єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 238879,08 грн, у тому числі за 2017 рік - у сумі 101277,00 грн та за 2018 рік - у сумі 137602,08 грн;

- абзацу першого частини восьмої статті 9 Закону № 2464, несвоєчасно сплачено єдиного внеску у загальній сумі 10861,98 грн, у т.ч. 21.01.2016 - 956,34 грн, 19.04.2016 - 909,48 грн, 19.07.2016 - 941,16 грн, 19.10.2016 - 957,00 грн, 19.01.2017 - 990,00 грн, 19.04.2017 - 2013,00 грн, 19.07.2017 - 1801,80 грн, 19.10.2017 - 1590,60 грн, 19.01.2018 - 702,60 грн;

- пункту 183.1 статті 183, пункту 187.1 статті 187, статті 200 Податкового кодексу України, а саме: у зв`язку з не реєстрацією з 11.01.2017 платником податку на додану вартість не сплачено до бюджету податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1516231,00 грн, у тому числі: 2017 рік у сумі 518471,00 грн: січень - 27562,00 грн, лютий - 25913,00 грн, березень - 27025,00 грн, квітень - 23316,00 грн, травень - 50156,00 грн, червень - 27198,00 грн, липень - 75664,00 грн, серпень - 22911,00 грн, вересень 48390,00 грн, жовтень - 159265,00 грн, листопад - 49500,00 грн, грудень - 56872,00 грн; 2018 рік у сумі 997760,00 грн: січень - 90513,00 грн, лютий - 117454,00 грн, березень - 85978,00 грн, квітень - 70556,00 грн, травень - 79323,00 грн, червень - 69544,00 грн, липень - 94014,00 грн, серпень - 82613,00 грн, вересень - 49500,00 грн, жовтень - 159265,00 грн, листопад - 49500,00 грн, грудень - 49500,00 грн.

На підставі акта перевірки від 09 грудня 2019 року № 736/26-15-42-04-30/ ГУ ДПС у м. Києві податковими повідомленнями-рішеннями відповідачу донараховано такі грошові зобов`язання:

з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 144617,47 грн:

- податкове повідомлення - рішення (форма «Р») від 16 січня 2020 року № суми - 112340,79 грн (але у зв`язку з наявною переплатою на рахунку боржника в сумі 18807,38 грн сума, яка підлягає стягненню, становить 93533,41 грн;

- пеня у розмірі 51084,06 грн, нарахована у відповідності до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України;

з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 2493994,29 грн:

- податкове повідомлення - рішення (форма «Р») від 16 січня 2020 року № суми - 1895288,75 грн;

- пеня у розмірі 598705,54 грн, нарахована у відповідності до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України;

з податку на доходи з фізичних осіб в сумі 2175092,56 грн:

- податкове повідомлення - рішення (форма «Р») від 16 січня 2020 року № суми - 1698080,66 грн;

- податкове повідомлення - рішення (форма «ПС») від 16 січня 2020 року № суми - 340,00 грн;

- податкове повідомлення - рішення (форма «ПС») від 16 січня 2020 року № суми - 510,00 грн;

- пеня у розмірі 476161,90 грн, нарахована у відповідності до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України;

з військового збору в сумі 163147,19 грн:

- податкове повідомлення - рішення (форма «Р») від 16 січня 2020 року № суми - 141506,70 грн;

- пеня у розмірі 21640,49 грн, нарахована у відповідності до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України.

Вказані податкові повідомлення-рішення разом з відповідними розрахунками фінансових (штрафних) санкцій направлені ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням та вручені відповідачу під підпис 20 січня 2020 року, що підтверджено наданою в матеріали справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями від 16 січня 2020 року №№ , , , , , ФОП ОСОБА_1 звернувся за їх оскарженням до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ГУ ДПС у м. Києві (справа № 640/9622/20).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року у справі № 640/9622/20 позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду.

Також ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУ ДПС у м. Києві за оскарженням податкових повідомлень-рішень від 16 січня 2020 року № , № , № , №, № , № (справа № 640/32768/20).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року у справі № 640/32768/20 адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій залишено без розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року заяву ФОП ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження залишено без задоволення; у відкритті апеляційного провадження за скаргою ФОП ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року відмовлено.

ГУ ДПС у м. Києві сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 10 грудня 2021 року № 0-2658, якою повідомлено ОСОБА_1 , що станом на 09 грудня 2021 року сума його податкового боргу становить 4832234,04 грн. Податкову вимогу направлено відповідачу поштовим відправленням, яке 25 січня 2022 року повернулося без вручення із зазначенням причини повернення за закінченням терміну зберігання.

Доказів оскарження чи відкликання податкової вимоги суду не надано.

Сума податкового боргу, за стягненням якої звернувся позивач, підтверджена наданими в матеріали справи копіями акта від 09 грудня 2019 року № 736/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 ; вищеописаних податкових повідомлень-рішень; детальними розрахунками податкового боргу станом на 26 серпня 2022 року по єдиному податку з фізичних осіб, по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, військового збору; інтегрованими картками з ІКС ДПС України «Податковий блок» станом на 31 грудня 2021 року.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1).

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У пункті 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4).

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Згідно із пунктом 53.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством (підпункт 54.3.1);

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (підпункт 54.3.2);

згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3).

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (пункт 56.2 статті 56 Податкового кодексу України).

Згідно з абзацами першим, четвертим пункту 56.3 статті 56 Податкового кодексу України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Пунктом 56.10 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до пункту 56.15 статті 56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (підпункт 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України).

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу (абзац восьмий пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзаців першого, четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України установлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з абзацом першим пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України установлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно із абзацом першим пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2 статті 87 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктами 95.1-95.3 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

З вищеописаних доказів судом встановлено, що ГУ ДПС у м. Києві за наслідками перевірки, оформленої актом від 09 грудня 2019 року № 736/26-15-42-04-30/, вищеописаними податковими повідомленнями рішеннями від 16 січня 2020 року №№ , , , , , збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання, нараховано штрафні санкції, а також обчислено пеню на підставі пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України.

Вказані податкові повідомлення-рішення під підпис вручені відповідачу, що підтверджено відміткою про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Не погодившись з цими податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими на підставі акта перевірки від 09 грудня 2019 року № 736/26-15-42-04-30/, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Проте на час розгляду даної справи всі податкові повідомлення-рішення, які стали підставою для виникнення податкового боргу, про стягнення якого заявлено позовні вимоги, в адміністративному та судовому порядку не скасовані і є узгодженими.

Суду не надано доказів погашення відповідачем податкового боргу, який є предметом стягнення по даній справі.

За встановлених судом обставин, враховуючи, що відповідачем на час розгляду даної адміністративної справи податковий борг не погашений, а ГУ ДПС у м. Києві дотримано визначену Податковим кодексом України процедуру, що передує зверненню контролюючого органу з відповідним позовом до суду, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, понесені позивачем, з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України податковий борг у розмірі 4976851,51 грн (чотири мільйони дев`ятсот сімдесят шість тисяч вісімсот п`ятдесят одна гривня 51 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова