Справа № 140/959/25
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 140/959/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави до Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся з позовом до Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо набуття у комунальну власність протирадіаційного укриття № 04043, яке знаходиться по вулиці Космонавта Леоніда Каденюка, 4, в місті Луцьку, в тому числі шляхом державної реєстрації права комунальної власності на вказане протирадіаційне укриття; зобов`язання Луцьку міську раду вчинити дії, спрямовані на набуття у комунальну власність протирадіаційного укриття № 04043, яке знаходиться по вулиці Космонавта Леоніда Каденюка, 4, в місті Луцьку, в тому числі шляхом державної реєстрації права комунальної власності на вказане протирадіаційне укриття.

Позов обґрунтований тим, що на території міста Луцька перебуває нерухоме майно, зокрема споруда цивільного захисту населення - протирадіаційне укриття №04043, що знаходиться по вулиці Можайського, 4 (рішенням Луцької міської ради від 31.05.2023 № 45/69 вказану вулицю перейменовано на вулицю Космонавта Леоніда Каденюка). Технічний паспорт на вказану споруду виготовлено 26.12.2016, а згідно даного паспорту це протирадіаційне укриття є вбудованим у таку будівлю та введено у експлуатацію у 1976 році. Згідно листа Луцької міської ради від 16.05.2023 № 1.1-9/2148/2023 власником вказаного протирадіаційного укриття є Луцька міська територіальна громада в особі Луцької міської ради. Поряд з цим, як встановлено окружною прокуратурою, державну реєстрацію права власності на вказану захисну споруду № 04043 відповідачем на даний час не зареєстровано.

З урахуванням наведеного зазначає, що Луцькою міською радою як органом місцевого самоврядування за наявності підстав та відповідних повноважень протягом семи років після виготовлення технічного паспорта не здійснено жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо оформлення та державної реєстрації права комунальної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, що свідчить про бездіяльність відповідача, яка полягає у безпідставному зволіканні в оформленні правовстановлюючих документів на майно, що належить територіальній громаді. У свою чергу, безпідставне зволікання у проведенні державної реєстрації права власності громади в особі міської ради на зазначене протирадіаційне укриття, може призвести до нецільового використання останнього або його вибуття з власності громади, що в свою чергу суперечить інтересам держави.

Прокурор зазначив, що звертається до суду із цим позовом з метою захисту інтересів держави та набуває статусу позивача з огляду на те, що у цьому випадку відсутній орган, який уповноважений здійснювати представництво інтересів держави у спірних правовідносинах.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 «Деякі питання використання захисних споруд цивільного захисту» Луцька міська рада веде паперовий облік захисних споруд цивільного захисту Луцької міської територіальної громади. Паспорт та облікова картка захисної споруди складаються балансоутримувачем після прийняття в експлуатацію завершеної будівництвом захисної споруди або за результатами її технічної інвентаризації як об`єкта нерухомого майна. З метою покращення стану готовності захисних споруд цивільного захисту міської комунальної форми власності у Луцькій міській раді видано доручення міського голови від 29.05.2023 № 0-9/12 та доручення заступника міського голови, керуючого справами виконкому від 06.06.2023 № 0-9/14, від 13.07.2023 № 0-9/18 та здійснюється контроль за їх виконанням. Також проведено засідання Луцької місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, протокол від 09.06.2023 № 8 «Про стан захисних споруд цивільного захисту та укриттів, які розташовані на території Луцької міської територіальної громади». Вказане вище, на його думку, свідчить про те, що Луцькою міською радою вживаються усі необхідні заходи щодо використання за призначенням захисних споруд, в тому числі і протирадіаційного укриття. У свою чергу, зі змісту позовних вимог є незрозумілим, які конкретні дії має вчинити відповідач задля набуття у комунальну власність укриття цивільного захисту, яке і так вже перебуває в комунальній власності Луцької міської територіальної громади. Відтак вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб судового захисту, який би мав відповідно до статті 5 КАС України забезпечувати ефективний захист інтересів держави. Поряд з тим, зауважив, що Відділом управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради надіслано лист від 14.02.2025 №41-23/39/2025 до регіонального відділення Фонду державного майна про надання документа щодо підтвердження факту відсутності перебування у державній власності пристосованого протирадіаційного укриття (захисної споруди цивільного захисту), загальною площею 82,4 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Луцьк, вулиця Космонавта Леоніда Каденюка, 4, що свідчить про те, що відповідачем вживаються заходи щодо отримання необхідних документів для подальшої державної реєстрації речового права на протирадіаційного укриття №04043.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що Луцькою окружною прокуратурою вивчено стан додержання вимог чинного законодавства в діяльності органів влади та місцевого самоврядування в частині набуття права власності та подальшого управління майном територіальних громад Луцького району.

В ході перевірки встановлено, що на території міста Луцька перебуває нерухоме майно - споруда цивільного захисту населення пристосоване протирадіаційне укриття №04043, загальною площею 82,4 кв.м, що знаходиться по вулиці Можайського, 4 (згідно з рішенням Луцької міської ради від 31.05.2023 № 45/69 вулицю Можайського перейменовано на вулицю Космонавта Леоніда Каденюка).

Відповідно до Технічного паспорта на вказану споруду від 26.12.2016 протирадіаційне укриття №04043 є вбудованим в будівлю за вище вказаною адресою та введено у експлуатацію у 1976 році.

Згідно з листом виконавчого комітету Луцької міської ради від 16.05.2023 №1.1-9/2148/2023 власником вказаного протирадіаційного укриття №04043 є Луцька міська територіальна громада в особі Луцької міської ради, а балансоутримувачем Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради.

Відповідно до листа Комунального підприємства «Волиньпроект» Волинської обласної ради від 16.12.2024 № 7234/01-04 до 2013 право власності на вказане протирадіаційне укриття не зареєстровано.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.01.2025 №408835242 не зареєстровано будь-якого права власності на споруду цивільного захисту за вказаною адресою.

Листом від 12.12.2024 № 10-03-1361 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинських областях, у відповідь на лист Луцької окружної прокуратури від 09.12.2024 №53-10502вих-24, повідомило, що станом на 12.12.2024 Луцька міська рада не зверталася з приводу видачі документа, який підтверджує факт відсутності перебування у державній власності споруди цивільного захисту №04043, що знаходиться за адресою: місто Луцьк, вулиця Космонавта Леоніда Каденюка, 4.

Вважаючи протиправною бездіяльність Луцької міської ради щодо набуття у комунальну власність протирадіаційного укриття №04043, в тому числі шляхом державної реєстрації права комунальної власності на вказане протирадіаційне укриття, прокурор звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Пунктом 1 частини шостої статті 23 Закону №1697-VII передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

За приписами частин третьої - п`ятої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

На думку суду, звертаючись до суду в інтересах держави, у позовній заяві прокурор обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Так прокурор в адміністративному позові, обґрунтовуючи необхідність захисту інтересів держави шляхом звернення із цим позовом зазначив, що бездіяльність відповідача, яка виражається у невжитті передбачених законодавством заходів щодо оформлення права власності на нерухоме майно захисну споруду цивільного захисту, порушує законодавчо встановлений порядок набуття й подальшої реалізації права власності територіальної громади, інтереси якої представляє Луцька міська рада, а відповідно й інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною майна територіальної громади. Звернення до суду із цим позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у вирішенні суспільно значимого питання законності користування комунальним майном без правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність передбачених частиною третьою статті 23 Закону №1697-VII підстав для представництва інтересів держави в суді.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною п`ятою статті 16 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За змістом частини першої статті 10 вказаного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частин першої, другої, п`ятої статті 60 Закону №280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до частини восьмої статті 60 Закону №280/97-ВР право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Частинами першою, другою статті 327 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

За визначенням, наведеним у пункту 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Відповідно до частини першої статті 32 Кодексу цивільного захисту України до захисних споруд цивільного захисту належать, зокрема, протирадіаційне укриття - це негерметична споруда, в якій створені умови для перебування людей та їх захисту протягом певного часу (не менше 48 годин) шляхом зменшення прогнозованого впливу небезпечних чинників, які можуть виникнути внаслідок надзвичайної ситуації, та іонізуючого опромінення у разі радіаційної аварії і радіоактивного забруднення місцевості та непрямої дії звичайних засобів ураження під час воєнних (бойових) дій та/або терористичних актів.

За приписами частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV) у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини першої статті 3 Закону №1952-IV передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

За приписами пунктів 6, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності). Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про такий об`єкт в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

Аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що Луцька міська рада як орган уповноважений управляти комунальним майном, зобов`язана вжити заходів для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна захисну споруду цивільного захисту протирадіаційне укриття №04043 (місто Луцьк, вулиця Космонавта Леоніда Каденюка, 4).

Суд зазначає, що Луцька міська рада за наявності підстав та відповідних повноважень всупереч вимогам законодавства упродовж тривалого проміжку часу не вживала жодних належних заходів, спрямованих на державну реєстрацію права власності на захисну споруду цивільного захисту, що є протиправною бездіяльністю.

Щодо посилань відповідача на те, що ним вживаються заходи щодо отримання необхідних документів для подальшої державної реєстрації речового права на протирадіаційного укриття №04043 (направлено лист від 14.02.2025 №41-23/39/2025 до Регіонального відділення Фонду державного майна про надання документа щодо підтвердження факту відсутності перебування у державній власності вказаного вище протирадіаційного укриття), то варто зазначити, що такі дії відповідачем вчиненні лише 14.02.2025, тобто після звернення прокурора до суду з даним позовом. При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач не надав належні та беззаперечні докази, які б вказували на об`єктивні причини неможливості вжиття ним заходів, починаючи з моменту виготовлення технічного паспорта на таку споруду, для оформлення права власності та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно захисну споруду цивільного захисту №04043.

У свою чергу, суд погоджується з доводами прокурора про те, що невжиття заходів відповідачем спрямованих на реєстрацію права власності на нерухоме майно створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном, ризики безпідставного вибуття останнього з власності територіальної громади, інтереси якої міська рада представляє, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав громади.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та враховуючи також, що у позовній заяві прокурор обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх судового захисту, то поданий в інтересах держави позов належить задовольнити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Луцької міської ради щодо набуття у комунальну власність протирадіаційного укриття №04043, яке знаходиться по вулиці Космонавта Леоніда Каденюка, 4, в місті Луцьку, в тому числі шляхом державної реєстрації права комунальної власності на вказане протирадіаційне укриття.

Зобов`язати Луцьку міську раду вчинити дії, спрямовані на набуття у комунальну власність протирадіаційного укриття № 04043, яке знаходиться по вулиці Космонавта Леоніда Каденюка, 4, в місті Луцьку, в тому числі шляхом державної реєстрації права комунальної власності на вказане протирадіаційне укриття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Заступник керівника Луцької окружної прокуратури (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок, 13).

Відповідач: Луцька міська рада (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Б. Хмельницького, будинок, 19, ).

Суддя О. О. Андрусенко