Справа № 640/4464/21
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 640/4464/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Мілоцького Олега Леонідовича, третя особа: ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович про визнаня протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Мілоцького Олега Леонідовича, третя особа: ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича, виконавчий округ місто Київ, від 15.02.2021 року про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 4105,00 грн.

Підставою звернення до суду з цим позовом є переконання позивача про порушення відповідачем-суб`єктом владних повноважень його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2021 року зупинено провадження у справі №640/4464/21 до набрання законної сили рішенням суду в цивільній справі №761/40776/20.

Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 3863-IX від 16.07.2024) постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва, утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; територіальна юрисдикція Київського міського окружного адміністративного суду поширюється на місто Київ.

Частиною третьою статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано, що у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання вимог Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" розроблено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затверджений Наказом Державної судової адміністрації України 16.09.2024 № 399, який визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України .

Пунктами 4-5 зазначеного Порядку передбачено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком.

За правилами пункту 10 цього Порядку розподіл судових справ, які не розглянуті ОАСК та передані до КОАС, але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення судам (крім судових справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України) шляхом їх автоматичного розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ.

Справа № 640/4464/21 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду м. Києва для розгляду 26.02.2025, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі та за результатами автоматизованого розподілу справи між суддями передана до провадження судді Петрової Л.М.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 прийнято позовну заяву до провадження. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 поновлено провадження у справі.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі кредитного договору «Автопакет» №148/П/19/2008-840 від 22.04.2008, укладеного між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 28 208 доларів США зі сплатою 14,55% річних.

11.02.2015 заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/28982/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за Договором «Автопакет» №148/П/19/2008-840 від 22.04.2008 в розмірі 24 819 дол. США 47 центів та 69 514 грн. 11 коп.

22.02.2017 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2015

23.10.2020 приватним нотаріусом було видано виконавчий напис №4778 про стягнення на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості, за період з 26.08.2020 по 16.10.2020, у розмірі 1 127 077,56 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 497 041,13 грн.; заборгованості за відсотками - 629 736,43 грн.; плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300 грн., що виникла за кредитним договором №148/П/19/2008-840 від 22.04.2008, який укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2

25.11.2020 відповідач отримав від ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №4778.

25.11.2020 відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63733109 з примусового виконання виконавчого напису №4778, виданого 23.10.2020 про стягнення з ОСОБА_2 1 127 077,56 грн. 56 коп.

25.11.2020 відповідач виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 112 707,75 грн.

25.11.2020 відповідач виніс постанову про арешт коштів боржника на відкритих рахунках згідно списку у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1 240 060,31 грн.

25.11.2020 відповідач виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначив для боржника загальну суму мінімальних витрат на рівні 275 грн.

26.11.2020 відповідач виніс постанову про арешт коштів боржника на відкритих рахунках згідно списку у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1 240 060,31 грн.

26.11.2020 відповідачем у ВП №63733109 складена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт на транспортний засіб позивача - Mitsubishi L200.

26.11.2020 актом примання-передавання майна вказаний транспортний засіб прийнято на зберігання ДП «СЕТАМ».

Згідно Звіту про оцінку вартості колісно-транспортного засобу Легкового автомобіля Mitsubishi L200 номерний знак НОМЕР_2 від 27.11.2020 ринкова вартість такого склала 177 450 грн.

28.01.2021 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мілоцький Олег Леонідович про визнання виконавчого напису №4778, виданого 23.10.2020 таким, що не підлягає виконанню.

02.02.2021 ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги за лотом №460787 з реалізації транспортного засобу Mitsubishi L200 . Переможцем вказаних торгів, згідно протоколу 3524275, придбано майно за сумою 170 352 грн.

02.02.2021 відповідач отримав заяву позивача про зняття арешту коштів з рахунку із спеціальним режимом в ПАТ «СБЕРБАНК».

За наслідком розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 09.02.2020 №63733109 повідомив позивача про відсутність підстав щодо зняття арешту з коштів.

15.02.2021 відповідач склав акт про проведенні електронні торги.

15.02.2021 відповідач виніс постанову про зняття арешту з майна - транспортного засобу Mitsubishi L200.

15.02.2021 відповідач виніс постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 4 105 грн.

Згідно платіжного доручення №548 від 15.02.2021 відповідач перерахував ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» стягнуті у ВП №63733109 грошові кошти у сумі 875 грн. (авансовий внесок).

Згідно платіжного доручення №549 від 15.02.2021 відповідач перерахував ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» стягнуті у ВП №63733109 грошові кошти у сумі 143 140,37 грн.

Згідно платіжного доручення №550 від 15.02.2021 відповідач одержав 4 380 грн. витрати виконавчого провадження.

Згідно платіжного доручення №551 від 15.02.2021 відповідач одержав 14 314,03 грн. основної винагороди у даному виконавчому провадженні.

18.02.2021 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» подало відповідачу заяву про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

23.02.2021 відповідач виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, якою, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадежння» повернув виконавчий напис №4778, виданий 23.10.2020 стягувачу. Також даною постановою припинено чинність арешту майна боржника, накладеного постновою №63733109 від 25.11.2020 у межах суми звернення стягнення 1 240 060,31 грн. та скасовано інші заходи примусового виконання.

23.02.2021 відповідач виніс постанову про зняття арешту з коштів, накладений за постановою №63733109 від 26.11.2020 по рахунках згідно переліку у межах суми звернення стягнення 1 240 060,31 грн.

18.04.2022 Шевченківський районний суд міста Києва прийняв рішення у справі №761/40776/20, яким позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мілоцький Олег Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнив:

визнав таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №4778, виданий 23.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №148/П/19/2008-840 від 22.04.2008 в розмірі 1 127 077,56 грн.

Вважаючи свої права порушеними в частині винесення відповідачем постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 4 105 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, що мітиться у ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих написів нотаріусів.

Як підтверджено матеріалами справи, виконавчий напис №4778, виданого 23.10.2020 підлягав примусовому виконанню у виконавчому провадженні №63733109 та за наслідком рішення суду Шевченківського районного суду міста Києва від 18.04.2022 визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно частин 1, 2 та 4 ст. 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За приписами ч. 3 ст. 45 Закону №1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Частина 3 ст. 56 Закону №1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Аналогічні приписи містить п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 №512/5 витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про:

відкриття виконавчого провадження;

стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);

стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується);

стягнення витрат виконавчого провадження;

закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження:

виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари);

пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Якщо у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа витрати виконавчого провадження, які здійснювалися приватним виконавцем за рахунок власних коштів, не були стягнуті, приватний виконавець за потреби виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом та цією Інструкцією.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2020 відповідач виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 112 707,75 грн.; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначив для боржника загальну суму мінімальних витрат на рівні 275 грн.

Також, 15.02.2021 відповідач виніс постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 4 105 грн.

Згідно платіжного доручення №550 від 15.02.2021 відповідач одержав 4 380 грн. витрати виконавчого провадження.

Згідно платіжного доручення №551 від 15.02.2021 відповідач одержав 14 314,03 грн. основної винагороди у даному виконавчому провадженні.

Суд зазначає, що оскільки у відповідача не було підстав не розпочинати примусове виконання виконавчого напису №4778, виданого 23.10.2020, то виконуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 №512/5, відповідач цілком правомірно та обґрунтовано виніс 15.02.2021 року оскаржувану постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 4 105 грн.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова та дії відповідача відповідають приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Також, суд враховує, що за наслідком рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18.04.2022 виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, однак, порушення прав позивача у даному випадку відбудеться тільки у разі відкриття відповідачем виконавчого провадження для стягнення сум. Наразі доказів вчинення відповідачем таких дій матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд зауважує на тому, що під час винесення постанови від 15.02.2021 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 4 105 грн, державний виконавець керувався положеннями Закону №1404-VIII і не міг врахувати обставину, що могла мати місце в майбутньому (рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18.04.2022).

Враховуючи все викладене вище, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправною постанови від 15.02.2021 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 4 105 грн.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мілоцького Олега Леонідовича, третя особа: ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.М. Петрова