Справа № 280/8566/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 280/8566/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 року (головуючий суддя Мінаєва К.В.)

в адміністративній справі №280/8566/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 12.09.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення (номер та дата невідомі) відповідача про перерахунок раніше призначеної пенсії за віком позивачу за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2021 в адміністративній справі №280/3281/21 в частині визначення дати виплати перерахованої пенсії з 27.09.2021 і визначити період виплати перерахованої пенсії: з 28.02.2020 (з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 );

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу перераховану пенсію за віком у визначеному рішенням розмірі з 28.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії. Разом з позовом позивач подав клопотання про поновлення строку, в якому зазначив, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2021в адміністративній справі №280/3281/21 виконувалось примусово відділом примусового виконання рішень у виконавчому провадженні ВП №67606579, яке було завершено 31.01.2021. Інформацію про завершення виконавчого провадження ВП №67606579 позивач отримав з листа начальника відділу примусового виконання рішень №1525-3-031 від 15.02.2022. Проте 24.02.2022 розпочалась військова агресія Російської Федерації проти України і м. Запоріжжя стало прифронтовим містом, яке постійно було під ворожими обстрілами, у зв`язку із чим позивач задля власної безпеки та безпеки членів родини неодноразово виїжджав за межі України і в м. Запоріжжі перебував періодично, що у свою чергу унеможливило своєчасне звернення до суду.

Суд першої інстанції відхилив наведені доводи позивача про наявність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, як безпідставні та необґрунтовані. Ухвалою від 17.09.2024 року залишив без руху позовну заяву та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду:

- належним чином оформленої відповідно до статті 167 КАС України заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій;

- оформленого відповідно до вимог статей 80, 166-167 КАС України клопотання про витребування доказів із зазначенням в ньому причин неможливості самостійного отримання позивачем таких доказів (документів на підтвердження самостійного звернення до відповідача із заявою надати такі докази, тощо).

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху була надіслана позивачу на адресу місця реєстрації / проживання, яка зазначена у позовній заяві ( АДРЕСА_1 ), однак на адресу суду двічі повертався конверт із вкладенням, із відміткою про причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (14.10.2024, 11.12.2024).

З метою інформування позивача про залишення позовної заяви без руху 15.11.2024 на офіційному вебпорталі судової влади України було опубліковане відповідне оголошення. Крім того, секретар судового засідання повідомляла позивача про залишення позовної заяви без руху засобами телефонного зв`язку, про що свідчать наявні у матеріалах справи телефонограми від 15.10.2024 та від 15.11.2024.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що судом вжито усі можливі заходи щодо належного повідомлення позивача про розгляд в Запорізькому окружному адміністративному суді справи №280/8566/24.

Не погодившись з ухвалою суду від 17.12.2024 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Вказує, що при вирішення питання про відкриття провадження у справі суд зобов`язаний був врахувати окрім іншого висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.01.2024 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 320/1753/23 адміністративне провадження №К/990/26892/23, відповідно до якої протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Позивач вважає, що наявні законні підстави поновити йому строк звернення з цим позовом до адміністративного суду.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали від 17.12.2024 року, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, за змістом наведеної вище процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справах Стаббігс на інші протии Великобританії, Девеер протии Бельгії).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковим для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа Перез де Рада Каванілес проти Іспанії). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення (номер та дата невідомі) відповідача про перерахунок раніше призначеної пенсії за віком позивачу за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2021 в адміністративній справі № 280/3281/21 в частині визначення дати виплати перерахованої пенсії з 27.09.2021 і визначити період виплати перерахованої пенсії: з 28.02.2020 (з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 ), яке і додав до позову.

Так, в матеріалах справи міститься відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.12.2023 №0800-0209-8/95556, надана на звернення ОСОБА_1 , з яким позивач звернувся 19.12.2023.

За змістом вказаної відповіді пенсійний орган вказав, що на підставі Рішення суду, особистої заяви встановленого зразка від 27.09.2021 №5109 та довідки про заробітну плату від 18.09.2020 №04-25/Г-1454 був здійснений перерахунок пенсії з 27.09.2021. З урахуванням вищезазначеного, на здійснення перерахунку пенсії з дати призначення пенсії з 28.02.2020 підстави відсутні.

Наведене свідчить, що вимога позову стосується вказаної відповіді відповідача, яка датована 22.12.2023 на звернення ОСОБА_1 від 19.12.2023 року.

Натомість із таким позовом позивач звернувся лише 12 вересня 2024 року, більш як через шість місяців, з дня оскаржуваної відповіді пенсійного органу, тобто з пропуском строку передбаченого статтею 122 КАС України.

Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції розглянув у доданій до позову заяві вказані позивачем підстави для поновлення строку, однак дійшов висновку про їх необґрунтованість і залишив позов без руху та надав можливість надати заяву, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху була надіслана позивачу на адресу місця реєстрації / проживання, яка зазначена у позовній заяві ( АДРЕСА_1 ), однак на адресу суду двічі повертався конверт із вкладенням, із відміткою про причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (14.10.2024, 11.12.2024).

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зауважує наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Частиною 1 статті 131 КАС України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби.

У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до змісту абз. 4 ч. 4 ст. 124 КАС України у разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

За правилами ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

При цьому беруться до уваги положення ч. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якими у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Отже, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду від 17.09.2024 вважається належним чином врученою позивачеві.

Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач належним чином повідомлений про залишення його апеляційної скарги без руху.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, а відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна під час судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2020 року (справа №640/209945/18).

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що позивачем в позові своїм місцезнаходженням зазначено АДРЕСА_2 , куди судом двічі направлялась ухвала про залишення позову без руху.

Крім того, з метою інформування позивача про залишення позовної заяви без руху 15.11.2024 на офіційному вебпорталі судової влади України було опубліковане відповідне оголошення.

Суд першої інстанції зазначив, що секретар судового засідання повідомляла позивача про залишення позовної заяви без руху засобами телефонного зв`язку, про що свідчать наявні у матеріалах справи телефонограми від 15.10.2024 та від 15.11.2024, однак належним повідомленням позивача колегія суддів апеляційної інстанції вважає направлення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху які надіслані позивачу на адресу місця реєстрації / проживання, що зазначена у позовній заяві ( АДРЕСА_1 ), та які двічі поверталися на адресу суду із відміткою про причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (14.10.2024, 11.12.2024).

Таким чином, судом вжито усі можливі заходи щодо належного повідомлення позивача про розгляд в Запорізькому окружному адміністративному суді справи №280/8566/24.

Враховуючи обставини, які могли через повномасштабне вторгненням Російської Федерації на територію України ускладнити або унеможливити вчасне усунення недоліків позовної заяви, суд протягом тривалого часу очікував на усунення таких недоліків, проте подальше очікування ставить під сумнів розумність строків для вчинення позивачем процесуальної дії.

Станом на 17.12.2024 жодних заяв чи клопотань від позивача на адресу Запорізького окружного адміністративного суду не надходило, недоліки позовної заяви не усунуто. Враховуючи те, що позивачем подано позов з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, а також те, що судом вжито усі можливі заходи щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи, тому у визначений судом строк недоліки позовної заяви позивачем не усунуто.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За приписами частини 5 статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позову позивачу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позову не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 312, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 17.04.2025 та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Н.А. Олефіренко