Справа № 400/1555/25
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 р. № 400/1555/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 із вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту про нарахування та виплату додаткового грошового забезпечення, збільшеного до 100000 тис. грн. в період проходження лікування після отриманого поранення з 07.07.2023 по 15.08.2023, та з 19.09.2023 по 31.10.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті та прийняти рішення за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 про нарахування та виплату додаткового грошового забезпечення, збільшеного до 100000,00 тис. грн. в період проходження лікування після отриманого поранення з 07.07.2023 по 15.08.2023, та з 19.09.2023 по 31.10.2023.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Позивач звернувся до відповідача із рапортом щодо нарахування та виплату додаткового грошового забезпечення, збільшеного до 100 000,00 тис. грн. в період проходження лікування після отриманого поранення, проте відповідач у визначений Законом термін відповіді позивачу не надав.

Ухвалою від 24.02.2025 суд відкрив провадження у справі. Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався. Від відповідача надійшла заява про встановлення судом додаткового строку для надання ним відповіді на відзив, проте відзив до суду не надходив, поважні причини цього суду не відомі.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

06.07.2023 позивач в результаті ворожого обстрілу отримав мінно-вибухову травму.

У період з 07.07.2023 до 15.08.2023, з 19.09.2023 до 31.10.2023 перебував на стаціонарному лікуванні.

За період лікування не отримував додаткову грошову винагороду.

04.09.2024 позивач звернуся до військової частини НОМЕР_1 із рапортом про нарахування та виплату додаткового грошового забезпечення, збільшеного до 100000 тис. грн. в період проходження лікування.

Відповіді на рапорт у встановлений законодавством строк позивач не отримав.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168, пунктом 1 якої установлено (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовий рапорт - це документ, за допомогою якого військовослужбовець може звернутися до командування щодо тих чи інших питань.

Відповідно до розділу ІІ, ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 № 531 рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.

Усні рапорти розглядаються негайно, але не пізніше ніж у строки, для розгляду рапортів у паперовій формі, визначені пунктом 9 розділу III цього Порядку.

Відповідь на усний рапорт надається усно.

У паперовому рапорті військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис.

Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.

Згідно з матеріалами справи, позивач звертався до відповідача - військової частини НОМЕР_1 із рапортом про нарахування та виплату додаткового грошового забезпечення, збільшеного до 100000,00 тис. грн. в період проходження лікування. Докази надсилання такого рапорту відповідачу містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи відсутні докази того, що військовою частиною НОМЕР_1 належним чином розглянуто по суті рапорт позивача про нарахування та виплату йому додаткової винагороди у період лікування.

Натомість, як встановлено судом, у цьому випадку, відповідачем протягом передбаченого законодавством строку рапорт не було розглянуто.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності, що є підставою для задоволення позову.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовує повноваження, передбачені ч. 2 ст. 9 КАС України та самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача

Позивач звільнений від сплати судового збору. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 26.08.2024 про нарахування та виплату додаткового грошового забезпечення, збільшеного до 100000,00 тис. грн в період проходження лікування

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) розглянути по суті звернення рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 26.08.2024 про нарахування та виплату додаткового грошового забезпечення, збільшеного до 100000,00 тис. грн, в період проходження ним лікування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 24.04.2025.

Суддя Н.О. Бульба