Справа № 160/271/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2025 рокуСправа №160/271/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №218 від 28.09.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення» до інспектора взводу №3 роти №2 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №1669 о/с від 13.12.2024 про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 інспектора взводу №3 роти №2 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;
- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №3 роти №2 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
- стягнути з Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період вимушеного прогулу, починаючи з 14.12.2024 по день фактичного поновлення на службі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані накази є незаконними, а дії відповідача протиправними, з огляду на те, що в основу службового розслідування покладено необґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку. Вказує, що наказ вважає протиправним, а звільнення - незаконним, так як відповідачем безпідставно притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності, а вид обраного та застосованого дисциплінарного стягнення є необгрунтованим і надмірним, з огляду на наявність у відповідача достеменної інформації про стан здоров`я позивача. Висновок дисциплінарної комісії позивач вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в його діях відсутній склад будь-якого дисциплінарного проступку, тому наказ про звільнення підлягає скасуванню, а позивач поновленню на посаді.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що 09.08.2024 близько 17:00 в м.Дружківка Краматорського району Донецької області, командиром штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» було доведено наказ командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 09.08.2024 №274ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань», в тому числі до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який після оголошення та доведення відмовився від виконання вимог вказаного наказу. Позивач відмовився його виконувати з посиланням на погане самопочуття і морально-психологічний стан. Присутня психолог підтвердила відсутність у позивача станом на момент доведення наказу гострих стресових реакцій, які б завадили виконанню наказу. До психолога позивач раніше не звертався. Також присутній медик повідомив, що відсутні медичні протипоказання щодо виконання бойового завдання. Відповідач зазначає, що факт зачитування наказу та відмови у його виконанні зафіксовано на відео. Відповідач вважає, що позивач порушив вимоги законодавства, за що і був притягнутий до відповідальності. Щодо порядку проведення службового розслідування зазначає, що воно проведено згідно вимог законодавства. Щодо градації дисциплінарних стягнень зазначає, що йдеться про накладення в порядку зростання, а не про послідовність.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач оминає увагою повідомлення позивача про неможливість виконання наказу та обґрунтування причин його невиконання. Щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень заперечує проти наведеної відповідачем судової практики як нерелевантної.
Від відповідача до суду надійшли заперечення, які дублюють зміст відзиву на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом ДПОП «ОШБ «Лють» від 15.05.2024 №795 о/с (по особовому складу), старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначено на посаду інспектора взводу №3 роти №2 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Наказом УПОП №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 12.08.2024 №432, призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію, за фактом можливого порушення службової дисципліни за участі інспектора взводу №3 роти №2 штурмового батальйону №1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку службового розслідування від 22.08.2024 службовим розслідуванням встановлено, що до відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» надійшов рапорт від 09.08.2024 заступника командира штурмового батальйону № НОМЕР_1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майора поліції ОСОБА_2 про те, що 09.08.2024 близько 17:00 в м.Дружківка Краматорського району Донецької області, командиром штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» доведено наказ командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 09.08.2024 №274ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань», в тому числі до інспектора взводу №3 роти №2 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який після оголошення та доведення відмовився від виконання вимог вказаного наказу.
Згідно з наказом Національної поліції України від 23.02.2022 №171, виданого на підставі Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні», особовий склад органів, підрозділів та установ поліції на час дії правового режиму надзвичайного стану переведено на посилений варіант службової діяльності. Після введення правового режиму воєнного стану поліцейські фактично усіх територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції, усвідомлюючи свою високу відповідальність за виконання покладених на поліцію завдань із забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, які присягнули вірно служити Українському народові, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов?язки, стали на захист Вітчизни та життя, здоров?я і благополуччя співвітчизників.
Водночас, під час службового розслідування встановлено, що відповідно до Законів України «Про Національну поліцію», «Про правовий режим воєнного стану», Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 23.07.2024 №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №877, Положення про Департамент поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженого наказом Національної поліції України від 16.04.2024 №403, бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 09.04.2024 №4477 ОКП КИЇВ, з метою виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, в порядку взаємодії підрозділів поліції зі Збройними Силами України, а також для виконання бойових завдань, відряджені до особливого розпорядження, окремі поліцейські УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» до Донецької області, зокрема, наказом ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 27.07.2024 №239 ДСК - ОСОБА_1 .
Наказом командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.04.2024 №13BC «Про формування зведеного підрозділу управління поліції особливого призначення №3» з числа особового складу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» сформований зведений підрозділ УПОП №3, до якого увійшли, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою, наданої відділом проведення спеціальних операцій УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», відповідно до вимог бойових розпоряджень зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» від 17.07.2024 №525т/01/59/03-2024БР, від 17.07.2024 №114 ДСК/ВС, від 03.08.2024 №550г/01/59/03-2024Р, попереднього бойового розпорядження від 27.07.2024 №537т/01/59/03-2024БР та наказу командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 09.08.2024 №274 ДСК/ВС, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були залучені до виконання бойових (спеціальних) завдань.
З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2024 приблизно о 17:00 год., знаходячись у м.Дружківка Донецької області, до ОСОБА_1 доведено наказ №274ДСК/ВС у присутності працівників управління моніторингу ДПОП «ОШБ «Лють», працівників відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОБ «Лють», начальника відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОШБ «Лють» та медичного працівника зведеного медичного загону НГУ.
Після оголошення та доведення вимог вказаного наказу ОСОБА_1 повідомив, що зміст наказу №274ДСК/ВС йому зрозумілий, однак виконувати його він відмовляється. Свою відмову пояснив погіршенням стану здоров?я, що не дозволяє йому виконати зазначений наказ. Присутній медичний працівник повідомив, що на момент доведення вказаного наказу об?єктивні медичні причини для його невиконання ОСОБА_1 відсутні.
Присутній начальник відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОБ «Лють» повідомила, що на момент доведення наказу №274ДСК/ВС психоемоційний стан ОСОБА_1 задовільний, гострих психоемоційних реакцій не спостерігалось, протипоказань до виконання зазначеного наказу під час огляду не виявлено.
У ході проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлені із Законом України від 21.03.2023 №3000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законів України щодо врегулювання окремих питань діяльності Національної поліції України під час дії воєнного стану».
Крім того, ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлений з посадовою інструкцією інспектора взводу №3 роти №2 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», затвердженою начальником управління - командиром полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» 15.05.2023.
З метою повноти та об?єктивності проведення службового розслідування, дисциплінарною комісію досліджені відеозаписи портативного відеореєстратора, в якому міститься інформація про те, що 09.08.2024 командиром штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП Nє 3 ДПОП «ОШБ «Лють», до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 доводилися вимоги наказу Nє 274ДСК/ВС. ОСОБА_1 повідомив, що вимоги наказу Nє 274ДСК/ВС йому зрозумілі, однак, виконувати вимоги вказаного наказу він відмовляється. Свою відмову пояснив погіршенням стану здоров?я, що не дозволяє йому виконати зазначений наказ. Медичних документів, що підтверджують тимчасову непрацездатність або обмежують можливість виконання службових повноважень позивачем не надано. За вказаним наказом ОСОБА_1 повинен був виконувати бойові (спеціальні) завдання та проводити оборонні заходи поблизу населеного пункту Торецьк Донецької області. Доведення вимог наказу відбувалось у присутності працівників управління моніторингу ДПОП «ОШБ «Лють», працівників відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», начальника відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОШБ «Лють» та медичного працівника зведеного медичного загону НГУ.
Відповідно до службових характеристик, наданих заступником командира штурмового батальйону Nє 1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП Nє 3 ДПОП «ОШБ «Лють», ОСОБА_1 за час служби в Національній поліції України зарекомендував себе посередньо. Труднощі поліцейської служби витримує не завжди стійко. Доручення керівництва виконує не якісно та не завжди у встановлений термін, наполегливість, принциповість та розумну ініціативу при цьому не проявляє. Недостатньо вимогливий до себе. При вирішенні службових питань особисті інтереси ставить вище за службові. На критику в свою адресу реагує не на належному рівні. У службовій діяльності намагається дотримуватися вимог законів та інших нормативних актів, що регламентують діяльність Національної поліції України. За характером спокійний та врівноважений. З колегами по службі та громадянами тактовний та ввічливий. Грубість у спілкуванні з колегами намагається не допускати. Матеріальну частину табельної вогнепальної зброї та правові підстави її застосування знає. Державною мовою володіє посередньо.
ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 63 Конституції України від надання будь-яких письмових пояснень з приводу поставлених запитань відмовився.
Опитаний під час проведення службового розслідування ОСОБА_4 пояснив, що 09.08.2024 приблизно о 17:00, знаходячись у м. Дружківка Донецької області ним до поліцейського Земляного Д. М. доведено наказ №274СК/ВС після оголошення та доведення вимог вказаного наказу останній доповів, що йому зрозумілий зміст наказу проте він не готовий його виконувати. Вказані події були зафіксовані на портативний відеореєстратор.
Опитаний начальник відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОШБ «Лють» пояснила, що її було запрошено взяти участь у доведені окремим поліцейським полку УПОП Nє 3 ДПОП «ОШБ «Лють» вимог бойових наказів про виконання бойових (спеціальних) завдань, а також у разі необхідності провести оцінку психоемоційного стану задіяних поліцейських та здійснити ознайомлення із наявною медичною документацією, у разі надання її поліцейськими. Вона зазначила, що 09.08.2024 в її присутності до ОСОБА_1 було доведено вимоги бойового наказу від 09.08.2024 Nє 274ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань» до поліцейських полку УПОП Nє 3 ДПОП «ОШБ «Лють» Після ознайомлення з вказаним наказом останній повідомив, що йому зрозумілий зміст наказу та він не готовий його виконувати. За результатами діагностичних методик, встановлено, що психоемоційний стан поліцейського задовільний. Методом візуального спостереження, під час інструктажу, у поліцейського гострих стресових реакцій не спостерігалось. Станом на 09.08.2024 останній був придатний до виконання бойових (спеціальних) завдань, про що йому було наголошено.
Опитаний керівник госпітальної групи зведеного медичного загону НГУ капітан медичної служби також пояснив, що 09.08.2024 він був залучений при доведенні бойового наказу Nє 274ДСК/ВС поліцейському ОСОБА_1 . Після оголошення та доведення вимог вказаного наказу поліцейський доповів, що йому зрозумілий зміст наказу та він не готовий його виконувати. Вказані події були зафіксовані на портативний відеореєстратор. ОСОБА_1 на момент доведення наказу в ургентному порядку не потребував лікування та міг виконувати бойові завдання.
Опитаний під час проведення службового розслідування старший інспектор з особливих доручень відділу підтримки та контролю управління моніторингу УПОП Nє 3 ДПОП «ОШБ «Лють» також пояснив, що 09.08.2024 приблизно о 17:00, знаходячись у м.Дружківка Донецької області, до поліцейського ОСОБА_5 було доведено наказ №274ДСК/ВС. Після оголошення та доведення вимог вказаного наказу поліцейський доповів, що йому зрозумілий зміст наказу, проте він не готовий його виконувати.
Вказані події були зафіксовані на портативний відеореєстратор.
Таким чином, аналізуючи зібрані у ході проведення службового розслідування матеріали у їх сукупності, комісією встановлено, що за наказом ОСОБА_1 повинен був виконувати бойові (спеціальні) завдання та проводити оборонні заходи поблизу населеного пункту Торецьк Донецької області. Після оголошення та доведення вимог вказаного наказу поліцейський ОСОБА_1 повідомили, що виконувати його він відмовляється. Свою відмову ОСОБА_1 пояснив погіршенням стану здоров?я, що нібито, не дозволяє йому виконати зазначений наказ.
Комісія зазначила, що у діях ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 та 4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, що виразилося у невиконанні наказу командира від 09.08.2024 №274ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань». Таким чином ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок.
Обставини, які пом?якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбаченою частиною 4 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VI, відсутні.
Також, наявні обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбаченою пунктом 2 частиною 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VI, а саме: вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.
Обставин щодо скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що відповідно до вимог частини 2 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, що б виключало можливість застосовування до них дисциплінарних стягнень, не встановлено.
Наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 28.08.2024 №218 за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 та 4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, підпунктів 1 та 4 пункту 1, підпунктів 2, 4, 5 та 22 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції інспектора взводу Nє 3 роти Nє 2 штурмового батальйону Nє 1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення Nє 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженої 15.05.2023, що виразилося у невиконанні наказу командира зведеного підрозділу управління поліції особливого призначення Nє 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 09.08.2024 №274СК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань», відповідно до пункту 1 Розділу VII порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, застосовано до інспектора взводу Nє 3 роти Nє2 штурмового батальйону Nє 1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення Nє 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення виді звільнення із служби в поліції.
Наказом ДПОП «ОШБ «Лють» від 13.12.2024 №1669 о/с (по особовому складу), ОСОБА_1 , відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 (у зв?язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) звільнено зі служби в поліції.
Не погодившись з наказами відповідача, позивач звернувся до суду даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Згідно з ч. 14 ст. 2 Закону № 2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1 ст. 4 Закону № 2232-XII встановлено, що Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями, зокрема, шляхом призову громадян України на військову службу.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 1 статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
У ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з ч. 2, 4 ст. 24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.
Частиною 1 ст. 64 Закону №580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає. Присягу на вірність Українському народові та усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).
Згідно ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
- безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
Згідно ч. 1-6 ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
У разі якщо поліцейський, який виконує наказ безпосереднього керівника, отримав від прямого керівника новий наказ, що стає перешкодою для виконання попереднього, він зобов`язаний негайно доповісти про це керівникові, який віддав (видав) такий наказ, і після отримання його згоди припинити виконання попереднього наказу. Керівник, який віддав (видав) новий наказ, повідомляє про це керівнику, який віддав (видав) попередній наказ.
Поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. У разі одержання наказу, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти керівнику, який віддав (видав) наказ, та своєму безпосередньому керівникові, а в разі наполягання на його виконанні - письмово повідомити про це прямому керівнику.
Виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.
Наказ вищих органів, керівників, посадових та службових осіб не може бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України
За ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
За ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Згідно з ч. 15 статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Частиною 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту встановлено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Згідно з ч. 1, 3, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:
1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
2) підстава для призначення службового розслідування;
3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;
4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;
5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;
8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;
10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;
11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Згідно ч. 1-2 ст. 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.
Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.
У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2023 №30 утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Національної поліції - Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Положення про Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » затверджено Наказом Національної поліції України від 27.04.2023 №338 (далі - Положення).
Згідно п. 1 Положення Департамент є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України у складі поліції особливого призначення, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозиції Голови Національної поліції України в установленому законодавством України порядку.
Відповідно до функції Департаменту згідно розділу ІІІ Положення він здійснює участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції.
Посадова інструкція інспектора взводу Nє 3 роти Nє 2 штурмового батальйону Nє 1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення Nє 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » затверджена 06.06.2023 начальником управління командиром відповідного полку (далі - Посадова інструкція).
Згідно п. 2 розділу І Посадової інструкції інспектор взводу призначається та звільняється з посади з дотриманням вимог трудового законодавства та Закону №580-VIII.
Відповідно пп. 2, 5 п. 1 розділу ІІ Посадової інструкції до основних завдань інспектора взводу належить участь в обороні України, виконання бойових завдань із відсічі збройної агресії, проведення штурмових, контрдиверсійних та пошуково-фільтраційних заходів.
За пп. 4 п. 3 розділу ІІ Посадової інструкції інспектор взводу зобов`язаний безумовно виконувати накази прямих керівників, віддані в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
Застосовуючи викладені положення до обставин даної справи, суд зазначає наступне.
Щодо доводів позивача про повідомлення ним керівника про неможливість належного виконання ним наказу №274СК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань», суд зазначає наступне.
Факт повідомлення позивача про неможливість виконання ним наказу за станом здоров`я підтверджується матеріалами справи, передусім - матеріалами службового розслідування. Також, цю обставину не заперечував і відповідач, доводи якого у відповідній частині відзиву цитують матеріали службового розслідування. Так, позивач відповів відмовою у виконанні наказу №274СК/ВС з посиланням на погане самопочуття, пригніченість та на фізичний стан і морально-психологічний стан.
Отже, судом встановлено, що при оголошенні позивачу наказу №274ДСК/ВС позивач повідомив про неможливість виконання наказу, пославшись на стан здоров`я.
Ці дії належить оцінювати крізь призму співвідношення норм ч. 1 та ч. 2 ст. 5, п. 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту (подібні положення наявні і в Посадовій інструкції). Тобто, йдеться про співвідношення обов`язку виконувати наказ з обставинами неможливості виконання наказу, що слід оцінити в контексті притягнення особи до відповідальності за невиконання наказу, який, як стверджує особа, вона не могла виконати.
В даній справі не було спірним заперечення позивача проти наказу з огляду на твердження позивача про стан його здоров`я, сторони цю обставину (повідомлення про неможливість виконання наказу як таке) визнавали. Розбіжність позицій стосується в обґрунтованості такого повідомлення, тобто дійсності обставин, на які посилався позивач в обґрунтування неможливості виконати наказ.
Відповідач зазначав, що стан здоров`я позивача був належним, що підтвердив в т.ч. медик та психолог, а позивач заперечував проти висновків останніх. Відповідно, предмет судового дослідження в цьому аспекті справи стосується перевірки обставин, на які посилався позивач в обґрунтування підстав для невиконання наказу, в аспекті їх дійсності та значущості.
Суд зазначає, що правова оцінка поведінці відповідача надається ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття (вчення) оспорюваних рішення, дії чи допущення бездіяльності.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №200/2396/19-а.
Так, суд зауважує, що суд не є суб`єктом оцінки стану здоров`я особи, в т.ч. станом на певну дату в минулому, натомість здійснює перевірку поведінки відповідача, яка і зумовила виникнення спору, який передано на судовий розгляд.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З наведених положень законодавства вбачається, що питання «факту» сторонами доводяться на засадах рівності, в той час як при вирішенні питання «права» в частині правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме останній доводить правомірність своїх дій.
Обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №520/2261/19.
Начальником відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОШБ «Лють» підполковником поліції ОСОБА_6 підтверджено, що методом візуального спостереження, під час інструктажу, у поліцейського гострих стресових реакцій не спостерігалось. Станом на 09.08.2024 поліцейський був придатний до виконання бойових (спеціальних) завдань, про що йому було наголошено.
Як зазначалось вище, опитаний керівник госпітальної групи зведеного медичного загону НГУ капітан медичної служби ОСОБА_7 пояснив, що 09.08.2024 він був залучений при доведенні бойового наказу №274ДСК/ВС поліцейському полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_1 у присутності працівників управління моніторингу ДПОП «ОШБ «Лють», працівників відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» та начальника відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОШБ «Лють». Після оголошення та доведення вимог вказаного наказу поліцейський доповів, що йому зрозумілий зміст наказу та він не готовий його виконувати. Вказані події були зафіксовані на портативний відеореєстратор. ОСОБА_1 на момент доведення наказу в ургентному порядку не потребували лікування та могли виконувати бойові завдання.
Сам позивач також не надав доказів щодо його психологічного стану (медичних висновків психолога, психіатра, невролога тощо).
Суд звертає увагу на те, що позивач надавав докази щодо свого медичного стану після спірних подій. Так, за надано копію довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського №3143 від 16.08.2024, копію довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського №3431 від 10.09.2024, копію довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського №3703 від 22.10.2024, копія довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського №407 від 05.11.2024, копія довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського №1867 від 10.12.2024, копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого №22/0833, копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого №7149; копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого №24/0994.
Суд зазначає, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.06.2020 №810/5009/18.
Суд за аналогією зазначає, що не надає безпосередньої оцінки стану здоров`я позивача, в т.ч. не констатує чи придатна особа, щодо якої складено відповідні медичні документи, до виконання бойового завдання, яке ставилося перед позивачем, оскільки відповідні повноваження у суду відсутні. Придатність особи до виконання бойового завдання визначається не судом, а уповноваженими органами, в той час, як суд оцінює лише поведінку суб`єкта владних повноважень.
Так, дійсно, надані медичні документи узгоджено підтверджують, що позивач отримав поранення, про що зазначав в позовній заяві, в зв`язку з чим проходив лікування. Водночас, правові підстави вважати, що в зв`язку з цим позивач став непридатним до військової служби чи до виконання окремих бойових завдань відсутні з огляду на відсутність відповідних доказів. Так, до суду не надано висновку ВЛК щодо стану здоров`я позивача після поранення, в т.ч. відсутні і звернення позивача щодо направлення його на таке ВЛК.
Отже, підстави вважати, що обставини поранення позивача, а також проходження в зв`язку з цим лікування зумовили погіршення стану здоров`я позивача, яке б унеможливлювало виконання бойового завдання, яке позивачу було доведено 09.08.2024, відсутні.
Дійсно, стан здоров`я особи може погіршитися стрімко, в т.ч. у певний день. Водночас, в цьому випадку йдеться про питання «факту», яке сторонами доводиться на засадах рівності згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Проте, до суду не надано доказів, які б свідчили що стан здоров`я позивача станом на 09.08.2024 об`єктивно перешкоджав виконанню позивачем бойового завдання. В тому числі, до суду станом на момент ухвалення даного рішення у справі не надано висновок ВЛК про непридатність позивача до військової служби або докази проходження позивачем відповідних процедур (в рамках ВЛК, МСЕК і тд).
Суд повторно наголошує, що довести стверджувану позивачем обставину щодо стану його здоров`я, який унеможливлював виконання позивачем бойового завдання 09.08.2024, є обов`язком саме позивача згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, однак відповідні докази до суду не надано. Саме з цих підстав відповідні доводи позовної заяви судом відхиляються.
Самі лише твердження позивача про різке погіршення стану здоров`я не є самостійною та достатньою підставою поважності не виконання бойових наказів при виконанні службових обов`язків.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази медичного обстеження та висновки ВЛК, рапорти, адресовані керівництву щодо неможливості виконати наказ та щодо направлення позивача на лікування тощо.
Подібне правозастосування здійснено Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 16.04.2024 у справі №560/22/24.
Отже, доводи позивача щодо стану його здоров`я (як медичного, так і психологічного) судом відхиляються як необґрунтовані.
Доводи позивача щодо черговості застосування дисциплінарного стягнення (ст. 29 Дисциплінарного статуту) судом відхиляються з огляду на наступне.
Змістовне тлумачення цієї норми зумовлює висновок про те, що вона не встановлює правила про почергове застосування дисциплінарних стягнень, натомість передбачає, що кожне нове стягнення не може бути менш суворим, ніж попереднє. Зворотній підхід дозволяв би вчинення дисциплінарних проступків будь-якої тяжкості без можливості звільнення особи з Національної поліції, що не відповідає меті існування Національної поліції - служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою.
Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач.
Суд зазначає, що цей правовий висновок стосується тлумачення норми права як такої, безвідносно до обставин конкретної справи, а тому є релевантним та враховується судом.
В свою чергу, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. В цій справі відсутні підстави вважати недотриманими положення законодавства чи засади законодавства під час реалізації відповідачем відповідних повноважень, позивачу в умовах воєнного стану було віддано наказ, що стосується оборони України, виконувати який позивач відмовився, обґрунтовані докази стверджуваних підстав для невиконання наказу не були надані ані відповідачу, ані суду.
Суд звертає увагу також на відсутність заперечень позивача щодо вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 23 Дисциплінарного статуту строк дії цього стягнення не сплив. Отже, пропорційність наказу відповідача, яку суд вже визнав дотриманою при безпосередньому (без урахування попереднього стягнення) застосуванні до позивача стягнення за вчинене дисциплінарне правопорушення, належить також оцінювати з урахуванням попереднього стягнення, яке додатково свідчить про пропорційність та обґрунтованість рішення відповідача.
Отже, доводи позовної заяви є необгрунтованими.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська