Справа № 352/810/25
Суддя: ОЛІЙНИК М. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/810/25
Провадження № 2-а/352/27/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О.С.

представника позивача Крайник О.В.

представника відповідача Гуменюка Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

08 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтований тим, що постановою від 18 березня 2025 року № 000330 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства. Вказує, що дана постанова мотивована тим, що 20.01.2025 о 16 год. 20 хв. був проведений габаритно-ваговий контроль на 105 км а/д Н-10 вантажного автомобіля VOLVO номерний знак НОМЕР_1 та встановлено, що вантажовідправником ТОВ «Надвірнянський кар`єр Карпати», керівником якого є ОСОБА_1 , до ТТН № 520010031 від 20.01.2025 внесено відомості про масу вантажу, що не відповідає фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри від 5% до 10% включно. При проведенні зважування транспортного засобу працівниками Державної служби України з безпеки на транспорті був використаний прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів та вимірювання навантаження на вісь, визначено вагу автомобіля з вантажем 41,8 т. З такими результатами водії ОСОБА_3 не погодився. На вимогу посадових осіб, було проведене часткове відвантаження, після чого вага автомобіля склала 35858 кг. В подальшому автомобіль був направлений на повторне зважування на підприємство, де його вага склала 3,1918 т. Тобто похибка ваги контролюючого органу становить 3,918 т (35858 - 31940). Отже, вага автомобіля при первинному зважуванні складала 37,88 т (41,8 3,918), що в принципі відповідає вазі автомобіля вказаному в ТТН, відповідно постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасування, а провадження закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 09 квітня 2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21 березня 2023 року до суду від представника відповідача Крайник О.В. надійшов відзив на адміністративний позов з додатками, в якому представник відповідача зазначила, що обставини, викладені позивачем у позові є необґрунтованими та надуманими, оскільки оскаржувана постанова містить весь перелік реквізитів, передбачених для складання такої постанови. Постанова від 18 березня 20253 року № 000330 відповідає усім критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену статтею 283 КУпАП і відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП. 20.01.2025 в результаті проведеного зважування було виявлено порушення нормативних вагових параметрів визначених пунктом 22.5 Првавил дорожнього руху, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,7 % (41,7 тон), при допустимих 38 тон. Вказані порушення були зафіксовані у відповідній довідці та акті. На підставі викладеного, представник Державної служби України з безпеки на транспорті просила залишити позов ОСОБА_1 без задоволення (а.с. 33-88).

24 квітня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він наголошує, що при проведенні зважування відповідачем не було забезпечено встановлення вантажоприймального пристрою в тій самій площині, що й під`їдні шляхи (а.с. 101-117).

Представник позивача Гуменюк Б.С. в судовому засіданні просив задовольнити позов на підставах, викладених у ньому.

Представник відповідача в судовому засідання просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 18.03.2025 в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Киштулинець Р.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення № 000330 на керівника ТОВ «Надвірнянський кар`єр - Карпати» ОСОБА_1 , згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн (а.с. 16).

Відповідно до вказаної постанови, 20.01.2025 о 16 год. 20 хв. був проведений габаритно-ваговий контроль на 105 км а/д Н-10 вантажного автомобіля VOLVO номерний знак НОМЕР_1 та встановлено, що вантажовідправником ТОВ «Надвірнянський кар`єр Карпати», керівником якого є ОСОБА_1 , до ТТН № 520010031 від 20.02.2025 внесено відомості про масу вантажу, що не відповідає фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри від 5% до 10% включно.

Позивач вважаючи спірну постанову незаконною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353 встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 ( із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Згідно п. 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

б) фактичної маси: двовісний автомобіль 18 (14) тонн, трьохвісний автомобіль - 25 (26)* (21) тонн, чотирьохвісний автомобіль 32 (24) тонн, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 (24) тонн; комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 (24) тонн, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 (24), трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 (24), двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 (24), трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 (24); автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 (24) тонн.

За приписами ч. 1 ст. 132-2 КУпАП внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За диспозицією вказаної норми на вантажовідправника вантажу покладається відповідальність за внесення (зазначення) ним відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- копією товарно-транспортної накладної №20010031 від 20 січня 2015 року, відповідно до якої вантодовідправник ТОВ «Надвірнянський кар`єр - Карпати» 20.01.2025 відправив вантаж: щебінь фракції 20х40 мм вагою 20,9 т, автомобілем вагою 16,7 т., загальною масою 37,6 т (а.с. 17);

- довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.01.2025 автомобіля марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якої повна маса транспортного засобу становила 41,70 тон (а.с. 74);

- актом АР № 077862 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.01.2015 в якому вказано, що 20.01.2025 о 16 год. 20 хв. був проведений габаритно-ваговий контроль на 105 км а/д Н-10 вантажного автомобіля VOLVO номерний знак НОМЕР_1 та встановлено, що вантажовідправником ТОВ «Надвірнянський кар`єр Карпати», керівником якого є ОСОБА_1 , порушено вимоги ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», до ТТН № 520010031 від 20.02.2025 внесено відомості про масу вантажу, що не відповідає фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри, а саме: фактична маса транспортного засобу 41,20 т, при допустимих 38,0, що становить 9,17 %, тобто перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (а.с. 14).

Відтак, відомості про масу вантажу в ТТН не відповідають фактичним даним та перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри, а тому встановленні вище обставини справи підтверджують правильність дій відповідача щодо притягнення позивача до відповідальності.

В свою чергу, позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що з визначеною вагою автомобіля з вантажем в розмірі 41,8 т. водії ОСОБА_3 не погодився, але на вимогу посадових осіб, було проведене часткове відвантаження, після чого вага автомобіля склала 35858 кг. В подальшому автомобіль був направлений на повторне зважування на підприємство, де його вага склала 3,1918 т. На думку позивача, похибка ваги контролюючого органу становить 3,918 т (35858 - 31940), тому вага автомобіля при первинному зважуванні складала 37,88 т (41,8 3,918), що відповідає вазі автомобіля вказаному в ТТН. При цьому позивач послався на такі докази: свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 1086 чинне до 09.10.2025 (а.с. 8); настанову щодо експлуатування ваги автомобільні ТВА, затверджену 24.06.2020 (а.с. 9-13); фотофіксацію часткового перевантаження та заблокованого колеса (а.с. 18-19); відеозапис перевантаження (а.с. 23); фото талону зважування, здійсненого о 09:27 21.01.2015, відповідно до якого загальна вага транспортного засобу склала 35858 кг (а.с. 20); фото, на якому зафіксована вага 31,94 т. (а.с. 20).

Аналізуючи надані позивачем докази, суд звертає увагу, що для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-2 КУпАП правове значення має саме фіксації ваги навантаженого транспортного засобу на час перевірки, тобто 16 год. 20 хв. 20.01.2025, що була зафіксована в акті АР № 077862 від 20.01.2015.

Подальші є дії вантажовідправника з часткового відвантаження вантажу та його переваження правового значення не мають.

Подібні висновки містить постанова Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі № 300/3504/21, в якій вказано: «49. При цьому повторне зважування у м. Тернополі не приймається до уваги, адже здійснення такого зважування не в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю не може бути доказом відсутності перевищення вагових обмежень транспортним засобом позивача».

Окрім того, суд змушений визнати надані позивачем докази неналежними, оскільки з їх змісту неможливо однозначно встановити, що відбувалося повторне зважування саме транспортного засобу VOLVO номерний знак НОМЕР_1 з відповідним вантажем.

Стосовно питання чи є ОСОБА_1 суб`єктом вказаного правопорушення, суд звертає увагу на таке:

Статтею 279-5 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Статтею 132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу, що накладається на спеціального суб`єкта - уповноважену посадову особу вантажовідправника.

Частиною 1 ст. 14-3 КУпАП України встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Надвірнянський кар`єр - Карпати» є Сенько Віталій Ярославович (а.с. 26), а згідно товаро-транспортної накладної №20010031 від 20.01.2025, вантажовідправником є саме ТОВ «Надвірнянський кар`єр - Карпати» (а.с. 17).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що уповноважені на те посадові особи Укртрансбезпеки, як того вимагає ч. 1 ст. 279-5 КУпАП при винесенні спірної постанови, встановили правильно відповідальну особу вантажовідправника.

Разом з цим, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що норми ст. 279-5 КУпАП України постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо тверджень представника позивача про його сумніви в достовірності результатів вимірювання дорожніх транспортних засобів в русі через неправильне встановлення вантажоприймального пристрою, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 05.06.2014 року № 1314-VII (далі Закон № 1314-VII), засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 8 Закону № 1314-VII у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно- правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону № 1314-VII наукові метрологічні центри у сферах діяльності, визначених положеннями про них та нормативно-правовими актами, зокрема, проводять оцінку відповідності засобів вимірювальної техніки; проводять калібрування та повірку засобів вимірювальної техніки.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 16 Закону № 1314-VII оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами. Оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять виробники цих засобів, призначені органи з оцінки відповідності та інші суб`єкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності. Порядок проведення оцінки відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки встановлюється технічними регламентами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 Закону № 1314-VII законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

В матеріалах справи міститься свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П-25-2019 від 07 червня 2029 року, яке підтверджує, що засіб вимірювальної техніки, яким здійснено фіксацію порушення ПДР України, належним чином сертифікований та відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки та Закону № 1314-VII, є справним та придатним до експлуатації.

Стосовно посилань представника відповідача на те, що вантажозважувальний пристрій та під`їдні шляхи не були в одній площині, то такі його твердження на думку суду є неспроможними, з таких підстав: по-перше, доказів таких тверджень не було надано; по-друге, конструкція вантажозважувального пристрою та під`їзних шляхів забезпечує їх перебування в одній площині.

Таким чином, пункт габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого транспортним засобом, який належить позивачу, був обладнаний приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який станом на момент фіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення був справним та готовим до експлуатації, а отже, показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.

При розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що дає підстави для висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

З огляду на вищевикладене, в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 3, 77, 94, 139, 143, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. 9, 33, п. 22,5 Правил дорожнього руху України, ст.19 Конституції України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Державна служба України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150.

Відділ державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області, місцезнаходження: вул. Тополина, 3, с. Угорники Івано-Франківського району Івано-Франківської області, 76492.

Суддя Максим ОЛІЙНИК