Справа № 580/5844/24
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5844/24 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Єгорової Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області щодо неврахування заперечень викладених в документі від 10 травня 2024 року за № 147/1-11 «ЗАПЕРЕЧЕННЯ (зауваження) до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2023 року від 30 квітня 2024 року за № 08-31/03»;

- зобов`язати відповідача врахувати заперечення комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» викладені в документі від 10.05.2024 № 147/1-11 «ЗАПЕРЕЧЕННЯ (зауваження) до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2023 року від 30 квітня 2024 року за № 08-31/03» та з урахуванням вказаних заперечень внести зміни до фінального варіанту тексту документа від 30.04.2024 № 08-31/03 «Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2023 року».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача в частині повного не врахування заперечень викладених в документі від 10 травня 2024 року за № 147/1-11 «ЗАПЕРЕЧЕННЯ (зауваження) до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2023 року від 30 квітня 2024 року за № 08-31/03», що привело до передчасності висновків відповідача про відхилення заперечень позивача та відповідно призводить до передчасності вказаних відповідачем вимог, що викладені у документі з назвою «Про усунення виявлених порушень», зокрема в частині вимоги щодо забезпечення відшкодування згідно з нормами статей 130-136 КЗпП України на користь Підприємства матеріальної шкоди (збитків).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що є передчасним висновок суду першої інстанції, що процедуру розгляду відповідачем заперечень на акт ревізії завершено, в силу лише надання підприємству відповідного висновку. Наголошує на необхідності залучення третіх осіб до розгляду даної справи.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на І квартал 2024 року, на підставі відповідних направлень на проведення ревізії Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, в період часу з 31.01.2024 до 23.04.2024, було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період часу з 01.01.2021 до 31.12.2023.

За результатами проведеної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «ВЖ РЕУ» (за період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2023 року) складено Акт ревізії від 30 квітня 2024 року за № 08-31/03, який підписано керівником та головним бухгалтером позивача з запереченнями.

Не погоджуючись зі змістом окремих висновків ревізійної групи та виконуючи вимоги п. 47 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами (від 20.04.2006 за № 550), позивач у визначений Порядком термін подав заперечення (зауваження) до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «ВЖ РЕУ» від 30.04.2024 за № 08-31/03.

Заперечення позивача на Акт ревізії надійшли на адресу відповідача 10.05.2024 листом від 10.05.2024 № 147/1-11.

У встановлений пунктом 43 Порядку № 550 відповідачем дано висновок на заперечення (зауваження) до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «ВЖ РЕУ» від 30.04.2024 за № 08-31/03, який листом від 31.05.2024 №262308-14/2112-2024 направлено позивачу.

В подальшому, після надсилання висновків на заперечення відповідачем проведено реалізацію матеріалів ревізії у порядку та строки, встановлені пунктами 46-48 Порядку №550: Підприємству направлено вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства (лист від 06.06.2024 № 262308-14/2184-2024), матеріали ревізії передано до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (лист від 06.06.2024 №262308- 17/2182-2024), про результати ревізії проінформовано Бюро економічної безпеки України (лист від 06.06.2024 № 262308-14/2177-2024), Черкаську обласну прокуратуру (лист від 06.06.2024 № 262308-17/2178-2024), Управління Служби безпеки України в Черкаській області (лист від 06.06.2024 № 262308-17/2179-2024), Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві (лист від 06.06.2024 № 262308-14/2180-2024), Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (лист від 06.06.2024 № 262308-17/2181-2024) в частині порушень з оплати праці - Управління інспекційної діяльності у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (лист від 06.06.2024 № 262308-14/2183- 2024), здійснено інші заходи.

06 червня 2024 року позивачем отримано лист відповідача «Про усунення виявлених порушень» від 06.06.2024 за № 262308-14/2184-2024.

Вважаючи бездіяльність відповідача в частині неврахування заперечень викладених в документі від 10 травня 2024 року за № 147/1-11 «ЗАПЕРЕЧЕННЯ (зауваження) до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2023 року від 30 квітня 2024 року за № 08-31/03» протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що процедуру розгляду відповідачем заперечень на Акт ревізії завершено, надано позивачу відповідний висновок та, в подальшому, проведено реалізацію матеріалів з урахуванням результатів розгляду відповідних заперечень, а внесення змін до акту ревізії не передбачено нормами законодавства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі - Порядок № 550), акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.

З аналізу наведених норм слідує, що акт ревізії - це документ, який лише фіксує факт проведення заходу (перевірки) і є носієм інформації про стан виконання вимог законодавства або виявлені порушення вимог законодавства, проте не є юридичним документом, який несе правові наслідки для особи, яка перевірялася або інтереси якої зачіпаються, та відповідно не є індивідуальним актом у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України.

За своєю правовою природою акт перевірки (аудиту, ревізії) не є рішенням суб`єкта владних поноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу (постанова Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13).

Так само дії службової особи щодо розгляду заперечень на акт ревізії та надання висновків на такі заперечення (які є невід`ємною частиною акта ревізії), не породжують для особи обов`язкових юридичних наслідків та не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для особи.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування заперечень на акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2021 до 31.12.2023 від 30.04.2024 № 08-31/03 та зобов`язати відповідача врахувати заперечення на Акт ревізії і внести зміни до Акта ревізії.

Суд першої інстанції вірно вказав, що відповідач, вчиняючи дії, оскаржувані позивачем, здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, які визначені пунктом 43 Порядку № 550, та які підлягають оцінюванню на відповідність їх закону лише в контексті вирішення питання про притягнення особи до відповідальності у ході перевірки законності та обґрунтованості вжитих заходів, дотримання порядку їх проведення.

Розгляд питання правомірності дій відповідача під час розгляду заперечень на Акт ревізії та складанні Акта ревізії в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення особи до відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду у сукупності з іншими доказами, не дозволяє ефективно захистити та відновити (за наявності порушень) права особи, що не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Оскаржувані позивачем окремі висновки наведені у Акті ревізії та дії відповідача не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялась, а тому не підпадають під визначення рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України.

Таким чином, оскаржувані позивачем дії щодо висновків, наведених в Акті ревізії, висновках на заперечення на Акт ревізії, не порушують прав, свобод або інтересів позивача, що на підставі вищенаведених положень Кодексу адміністративного судочинства України унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 липня 2019 у справі № 816/2185/16.

З урахуванням того, що суб`єкти владних повноважень, в тому числі контролюючі органи, можуть приймати управлінські рішення двох видів: нормативно-правові та акти індивідуальної дії, лише обов`язкові до виконання рішення компетентного органу можуть породжувати правові наслідки для відповідних осіб. Акт ревізії, як і викладені у ньому висновки, таких наслідків не породжує, оскільки містить лише опис певних обставин, які можуть бути покладені в основу майбутніх дій та рішень контролюючого органу, аналіз правової природи яких є обов`язковим при визначенні того, чи породжують вони правові наслідки для особи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/5608/17.

Колегія суддів звертає увагу, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 12 грудня 2018 року у справі № 501/463/15, від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2474/17-а.

Згідно з пунктом 42 Порядку № 550 у разі підписання акта ревізії із запереченнями керівник об`єкта контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після повернення органу державного фінансового контролю акта ревізії повинен подати йому підписані заперечення. Якщо протягом цього строку заперечення щодо акта не надійдуть, то орган державного фінансового контролю вживає заходів для реалізації результатів ревізії.

Відповідно до пункту 43 Порядку № 550 орган державного фінансового контролю аналізує правильність обґрунтувань, викладених у запереченнях, і в строк не пізніше ніж 15 робочих днів після отримання заперечень дає на них висновок, який затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, та у разі надходження заперечень до нього - не пізніше ніж 10 робочих днів після надсилання висновків на такі заперечення об`єкту контролю надсилається вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування (абзац перший пункту 46 Порядку № 550).

Про результати ревізії, якою виявлено порушення законів та інших нормативно- правових актів, у строк не пізніше ніж 15 робочих днів після підписання акта ревізії, а у разі надходження заперечень до нього - не пізніше ніж 15 робочих днів після надсилання висновків на такі заперечення інформуються органи управління об`єкта контролю та за необхідності відповідні органи державної влади та органи місцевого самоврядування (абзац перший пункту 47 Порядку № 550).

У разі проведення ревізії на підставі звернення правоохоронних органів, а також коли ревізією, проведеною з інших підстав, виявлено порушення, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних правопорушень, акти таких ревізій з додатками до акта ревізії у визначені в пункті 46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів (абзац перший пункту 48 Порядку № 550).

З матеріалів справи вбачається, що заперечення позивача на Акт ревізії надійшли на адресу відповідача 10.05.2024 листом від 10.05.2024 № 147/1-11 (містяться у матеріалах справи).

У встановлений пунктом 43 Порядку № 550 строк відповідачем дано висновок щодо розгляду заперечень, який листом від 31.05.2024 № 262308-14/2112-2024 направлено позивачу (висновки на заперечення та лист про надсилання заперечень містяться у матеріалах справи).

Після надсилання висновків на заперечення відповідачем проведено реалізацію матеріалів ревізії у порядку та строки, встановлені пунктами 46-48 Порядку № 550: позивачу направлено вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства (лист від 06.06.2024 №262308-14/2184-2024), матеріали ревізії передано до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (лист від 06.06.2024 № 262308- 17/2182-2024), про результати ревізії проінформовано Бюро економічної безпеки України (лист від 06.06.2024 № 262308-14/2177-2024), Черкаську обласну прокуратуру (лист від 06.06.2024 № 262308-17/2178-2024), Управління Служби безпеки України в Черкаській області (лист від 06.06.2024 № 262308-17/2179-2024), Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві (лист від 06.06.2024 № 262308-14/2180-2024), Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (лист від 06.06.2024 № 262308-17/2181-2024), в частині порушень з оплати праці - Управління інспекційної діяльності у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (лист від 06.06.2024 № 262308-14/2183- 2024), здійснено інші заходи (усі перелічені листи та матеріали містяться у матеріалах справи).

Таким чином, процедуру розгляду відповідачем заперечень на Акт ревізії завершено, надано позивачу відповідний висновок та, в подальшому, проведено реалізацію матеріалів з урахуванням результатів розгляду відповідних заперечень, а внесення змін до акту ревізії не передбачено нормами законодавства.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи позивача про бездіяльність відповідача щодо неврахування заперечень викладених в документі від 10 травня 2024 року за № 147/1-11 «ЗАПЕРЕЧЕННЯ (зауваження) до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» за період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2023 року від 30 квітня 2024 року за № 08-31/03» є безпідставними та необґрунтованими та відповідно вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії є такими, що не підлягають до задоволення.

При цьому, позивачем у позові не наведено достатніх та допустимих доказів того, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неврахування заперечень до Акту ревізії, з огляду на те, що відповідачем дано висновок щодо розгляду заперечень, який листом від 31.05.2024 № 262308-14/2112-2024 направлено позивачу.

Також, позивачем не доведено, що відповідачем вчинялись дії з порушенням вимог Конституції України, протиправно, не в межах повноважень або не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, необґрунтовано, тощо.

Натомість відповідачем доведено відсутність бездіяльності щодо розгляду заперечень позивача до Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «ВЖ РЕУ» від 30.04.2024 за № 08-31/03.

Щодо клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Згідно з частиною четвертою статті 49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

При цьому під час вирішення питання про наявністю юридичного інтересу у третьої особи, має бути з`ясовано чи буде таку особу, у зв`язку з прийняттям судового рішення у даній справі, наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Тобто, передумовою залучення до участі у справі третіх осіб є встановлення факту, що рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як видно зі змісту позовної заяви, вимог щодо залучення до участі в справі інших учасників справи, в ній не містилось.

Позивачем, в ході розгляду справи в суді першої інстанції питання залучення до участі в справі третіх осіб, перед судом не ставилось.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позовна заява підписана безпосередньо ОСОБА_1 , як начальником КП «ВЖ РЕУ», яке є стороною (Позивачем) в адміністративній справі № 580/5844/24.

Також, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 заяви про вступ у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, до суду першої інстанції не подавались.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції такі доводи також не були зазначені в апеляційній скарзі.

Вказуючи, що рішення у даній справі в подальшому може стосуватися прав та інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час подальшого розгляду Корсунь-Шевченківським районним судом справ № 699/1022/24 і №699/1023/24, заявники обмежилися абстрактним твердженням, без будь-якого обґрунтування, на які саме права чи обов`язки вказаних осіб, та яким чином, може вплинути рішення суду у справі № 580/5844/24.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що спір у даній справі стосується окремих питань процедури проведення ревізії Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління». Жодних вимог, які б могли вплинути та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у даному спорі не заявлялося.

Таким чином, підстави для залучення вказаних осіб до розгляду даної справи у якості третіх осіб відсутні.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Н.М. Єгорова