Справа № 320/15357/24
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Київ справа №320/15357/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:

визнати протиправними та скасувати надіслані ОСОБА_1 , податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16 лютого 2024 року, а саме:

№0-1038-UA0050759 на суму 56 026,74 грн, як податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010300, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

№0-1038-UA0050759 на суму 69 015,36 грн, як податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010300, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

№0-1038-UA0050759 на суму 67 290,78 грн, як податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010300, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

№0-1038-UA0050759 на суму 56 138,25 грн, як податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010200, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем не враховано внесених змін до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, яким визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), які віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року відкрито провадження у справі №320/15357/24, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребуваних документів.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття спрощеного провадження без проведення судового засідання» від 15 квітня 2024 року по справі №320/15357/24 доставлено до електронного кабінету представника позивача адвоката Корзаченко В.М. та Головного управління ДПС у Київській області 15 квітня 2024 року.

05 червня 2024 року до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов відзив на позов.

Відповідач із позовом не погоджується та вважає його необґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню. Вказує, що у податкового органу були наявні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій, тому, на його думку, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Правом надання відповіді на відзив відповідно до статті 163 КАС України відповідач не скористався.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична-особа підприємець 15 лютого 2011 року за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій (ідентифікаційний код ).

Видами діяльності позивача є розведення свійської птиці (код КВЕД 01.47); оптова торгівля живими тваринами (основний) (код КВЕД 46.23); вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41).

Як вбачається з Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу на праві власності на підставі договору про поділ нерухомого майна з 30 грудня 2014 року належить тваринницький комплекс за адресою: АДРЕСА_6 в розмірі 1 частки, яка складається з будівлі для утримання корів на 300 голів, літера «Д», загальною площею 1678,5 кв. м, будівлі для утримання телят карантинних, літера «Е», загальною площею 1706,7 кв. м, будівлі для утримання телят карантинних на 280 голів, літера «Є», загальною площею 1364,1 кв. м, вагової літери «Ф», загальною площею 11,3 кв. м.

За результатами поділу об`єкта нерухомого майна, 16 грудня 2016 року та 13 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував право власності на вказані об`єкти нежитлової нерухомості - пташники, з присвоєнням кожному об`єкту окремої адреси.

Зокрема, згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно від 22.12.2016 року № 76586393, 16 грудня 2016 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна №210: будівля, пташник загальна площа 929,5 кв. м, адреса: АДРЕСА_4 .

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.01.2017 року № 78434085, 13 січня 2017 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна №210: тваринницький комплекс, загальна площа 1393,7 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 , додаткові відомості - виробничий будинок- пташник.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.01.2017 року № 78570144, 13 січня 2017 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна №210: тваринницький комплекс, загальна площа 1716,8 кв. м, адреса: АДРЕСА_2 , додаткові відомості - виробничий будинок - пташник.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.01.2017 року №78570280, 13 січня 2017 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна № 210: тваринницький комплекс, загальна площа 1673,9 кв. м, адреса: АДРЕСА_3 , додаткові відомості - виробничий будинок - пташник.

16 лютого 2024 року Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області було прийнято наступні податкові повідомлення рішення:

№0-1038-UА0050759 на суму 56 026,74 грн, як податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010300, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

№ 0-1038-UА0050759 на суму 69 015,36 грн, як податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу' 18010300, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

№0-1038-UА0050759 на суму 67 290,78 грн, як податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010300, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

№0-1038-UА0050759 на суму 56 138,25 грн, як податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010200. за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією (стаття 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року № 2238-III (далі - Закон № 2238)).

До виробників сільськогосподарської продукції відносять юридичних осіб, фізичних осіб (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності (далі - КВЕД), мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин (стаття 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» від 23 вересня 2008 року № 575-VI).

Законом № 2238 визначено, що продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - це продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам Державного класифікатора продукції та послуг.

З метою однозначного застосування норм Податкового кодексу України та уникнення юридичних колізій статтею 5 ПК України передбачено, що поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Коди продукції сільського господарства та пов`язані з цим послуги визначені розділом 1 секції А «Продукція сільського господарства, лісового господарства та рибного господарства» Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року №457.

Отже, фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням Державного класифікатора продукції та послуг, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, володіють та використовують будівлі, споруди, що призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників, з метою визначення об`єкта оподаткування згідно з абзацом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Застереження в підпункті 14.1.235 щодо цілей глави 1 розділу XIV ПК України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін «сільськогосподарський товаровиробник» має інше змістовне навантаження.

Суд встановив, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником. Основними видами його діяльності є, зокрема, розведення свійської птиці (код КВЕД 01.47); оптова торгівля живими тваринами (основний) (код КВЕД 46.23).

Об`єкти нерухомості, які належить позивачу на праві приватної власності і щодо яких контролюючим органом донараховані податкові зобов`язання, є будівлями/спорудами, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, до класу (код 1271) «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» належать будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інші.

Цей клас включає підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва» (зокрема, товарні та племінні ферми великої рогатої худоби, свиноферми та свинофабрики, вівцеферми, кролівничі та звірівницькі ферми, кінні заводи, собачі розплідники); 1271.2 «Будівлі для птахівництва» (зокрема, птахофабрики, та птахоферми, на підприємства по виробництву яєць та м`яса птиці, а також по вирощуванню гібридної птиці для товарних господарств і інкубаторно-птахівничі станції для виробництва добового молодняка птиці та інші); 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна» (зокрема, зерносховища); 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні» (зокрема, силоси); 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства» (зокрема, підвали, винокурні, винні ємкості); 1271.6 «Будівлі тепличного господарства» (зокрема, теплиці, сільськогосподарські, парники, оранжереї, заводи кормових антибіотиків); 1271.7 «Будівлі рибного господарства» (зокрема, підприємства по переробці риби); 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва» (зокрема, підприємства по переробці відходів тваринництва); 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші» (зокрема, підприємства виробничо-технічного обслуговування, які включають: бази зберігання мінеральних добрив та пестицидів, сільськогосподарської техніки та запасних частин, підприємства по ремонту сільськогосподарських машин та транспорту, станції біологічного захисту рослин).

Відповідач також не оспорює призначення належних позивачу об`єктів нерухомості для безпосереднього використання у сільськогосподарській діяльності.

Спірним між сторонами є питання щодо поширення норми підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не тільки на юридичних осіб, але й на фізичних осіб-підприємців.

Суд бере до уваги, що звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги (підпункт «г» пункту 30.9 статті 30 ПК України).

Відповідно до пункту 30.2 статті 30 ПК України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Пільга, встановлена підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Виходячи із буквального тлумачення цієї норми, з урахуванням значення слова «призначення» як «мета використання чого-небуть», «відповідати меті», можна зробити висновок, що будівлі і споруди, про які йдеться в цій нормі, повинні відповідати меті, способу та критеріям використання у сільськогосподарській діяльності. Вимоги, що будівлі і споруди повинні використовуватися (експлуатуватися) у сільськогосподарській діяльності текст цієї норми не містить.

На користь висновку, що норма підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не ставить у залежність право на податкову пільгу від фактичного використання об`єкта нерухомості у сільськогосподарській діяльності, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання. Законом України від 23.11.2018 N 2628-VIII, підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарств» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Як і Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII, законодавець не встановив обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, а умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначив цільове призначення їх використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

У справі відсутні докази, що позивач впродовж 2023 року використовував належні йому на праві власності об`єкти нерухомості у будь-якій інший спосіб, відмінний від сільськогосподарської, діяльності.

Суд вважає помилковим тлумачення відповідачем поняття «сільськогосподарський товаровиробник», визначеного підпунктом 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України як виключно такого, що стосується юридичної особи, оскільки таке визначення, як зазначено у цій нормі, підлягає використанню для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу, а стаття 266 ПК України знаходиться у розділі ХІІ глави 1 ПК України.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 1 жовтня 2019 року у справі № 340/1905/18 ( № К/9901/15596/19).

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, судом встановлено, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником, який має у власності будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. За таких обставин на нього поширюється пільга, передбачена підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України у вигляді звільнення таких об`єктів від оподаткування.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначені у позові доводи та аргументи позивача не спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що винесені податкові-повідомлення рішення були протиправними, оскільки відповідачем не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України. Право позивача порушено.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно нараховано позивачу податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення від 16 лютого 2024 року №0-1038-UA0050759, №0-1038-UA0050759, №0-1038-UA0050759 та №0-1038-UA0050759 підлягають скасуванню, а позовні вимоги позивача з наведених підстав і мотивів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з приписами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Підсумовуючи, суд зазначає, що відповідачем під час розгляду даного спору не було доведено обґрунтованості та законності податкового зобов`язання, з огляду на що, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16 лютого 2024 року, є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2484,71 грн, що підтверджується квитанцією від 29 березня 2024 року.

Таким чином, судовий збір у розмірі 2484,71 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16 лютого 2024 року №0-1038-UA0050759, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010300, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 56 026,74 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16 лютого 2024 року №0-1038-UA0050759, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010300, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 69 015,36грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16 лютого 2024 року №0-1038-UA0050759, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010300, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 67 290,78грн.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16 лютого 2024 року №0-1038-UA0050759, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010300, за комплекс, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 у розмірі 56 138,25 грн.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2484 (дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) гривень 71 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.