Справа № 640/6477/22
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року Справа№640/6477/22

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження) адміністративну справу за позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД ЛАЙН" (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20)

до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код відокремленого підрозділу 43997555, адреса реєстрації: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8-А)

УСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІД ЛАЙН", звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.02.2022 № 1 та стягнути судові витраті зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн та витрати з правничої допомоги у сумі 3000 грн.

Крім того, представник позивача просив суд замінити первісного відповідача на належного.

При цьому до позовної заяви позивачем надана копія платіжного доручення про сплату судового збору.

Щодо витрат з правничої допомоги у сумі 3000 грн позивачем не було надано жодного документу, який би підтверджував факт укладання договору та його виконання, а також інших документів передбачених ст.ст. 134, 139 КАС України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі акту, який не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 (надалі в тексті Рішення - Порядок № 727). У діях експедитора відсутній склад правопорушення, визначеного п.12.1 ст.120 ПК України. Зазначив, що Акт перевірки складено одноособово посадовою особою митного органу без проведення перевірки платника податків, що суперечить вимогам Митного кодексу України.

Крім того, позивач звернув увагу суду на той факт, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідачем допущено розширине тлумачення власних повноважень, оскільки обраний ним спосіб реалізації владно-управлінської функції щодо здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства з питань митної справи не передбачений чинним законодавством та таке тлумачення не допускається.

Акт про несвоєчасне подання митних декларацій складено у довільній формі та одноособово, без проведення перевірки платника податків та залучення уповноважених осіб позивача, без врахування Порядку № 727 та не може вважатись актом перевірки, у якому відображено факт вчинення позивачем порушень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/6477/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30 червня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

22 серпня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову та замінити відповідача.

16 серпня 2022 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь позивача.

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

У відповідності до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/6477/22 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2025 року, справу передано на розгляд судді Кониченку Олегу Миколайовичу.

Ухвалою від 28 лютого 2025 року суд прийняв до розгляду адміністративну справу № 640/6477/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД ЛАЙН" до Київської митниці Держмитслужби, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від від 04.02.2022 № 1, призначивши справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд справи розпочато спочатку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6, 8 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Абзацом другим підпункту 15.16 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті Голос України та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).

В газеті "Голос України" від 04.09.2021 № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистеми (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет"; "Електронний суд"; підсистема відеоконференцзв`язку.

З урахуванням статті 253 Цивільного кодексу України підсистеми "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистема відеоконференцзв`язку офіційно розпочали функціонування 5 жовтня 2021 року.

Відповідно до п. 10 Положення про ЄСІТС, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку.

Пункт 17 Положення про ЄСІТС визначає, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до пункту 25 Положення про ЄСІТС процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду виключно з використанням підсистеми "Електронний суд".

Вищезазначена ухвала доставлена до Електронного кабінету позивача 28 лютого 2025 року об 19.00, відповідача 02 березня 2025 року об 18.45.

Ухвалою від 28 лютого 2025 року суд замінив сторону у справі № 640/6477/22 відповідача з Київської митниці Держмитслужби () на Київську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (код відокремленого підрозділу 43997555, адреса реєстрації: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8-А).

Вищезазначена ухвала доставлена до Електронного кабінету позивача 28 лютого 2025 року об 19.00, відповідач отримав її 28 лютого 2025 року об 18.41.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суті, суд установив наступне.

18.01.2022 до зони митного контролю відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ліски» надійшов вантаж, який переміщувався внутрішнім транзитом за митною декларацією від 16.01.2022 № UА805190/2022/883.

Згідно з частиною 1 статті 263 Кодексу митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Протягом 10 робочих днів з дати доставлення товарів, митну декларацію позивачем подано не було, про що митницею складено Акт від 01.02.2022 № UА100180/2022/22 про неподання митної декларації у визначені законодавством строки.

У Акті зазначено, що декларація повинна була бути подана 29.01.2022 року (кінцевий термін).

За результатом встановлення факту неподання митної декларації митним органом було сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення від 04.02.2022 №1, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020 грн.

Правовими підставами застосування штрафних (фінансових) санкцій митним органом визначені пп.54.3.1 54.3.3.п. 54.3 ст. 54 та абзац 1.2 пп. 120.1 ст.120 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Частиною 3 ст. 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, урегульовані положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI.

За змістом пунктів 20, 23 та 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України, митна декларація це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством, відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

У відповідності до частини першої, другої ст. 263 Митного кодексу України митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Пунктом 46.6 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Пунктом 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин, моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

З аналізу зазначених норм убачається, що контролюючий орган (митний орган) зобов`язаний визначити суму грошових зобов`язань (під грошовими зобов`язаннями також розуміють штрафні санкції) якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Норма підпункту 54.3.1 п.54.3 ст. 54 ПК України передбачає два випадки визначення контролюючим органом грошових зобов`язань: неподання в установлені строки митної декларації та у разі здійснення податкового контролю.

Статтею 110 Податкового кодексу України визначено, що платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 111.1 та 111.2 ст. 111 ПК України, за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова, адміністративна, кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Згідно з пунктом 116.1 статті 166 Податкового кодексу України, у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Схід Лайн» було порушено строки подання митної декларації, які передбачені статтею 263 Митного кодексу України, та не подано митну декларацію протягом 10-ти робочих днів з моменту доставки товарів до митного органу призначення.

Сторонами факт неподання митної декларації у десятиденний строк не заперечується, як і не заперечується факт неодноразового застосування штрафу за таке порушення протягом року (зазначене не спростовується належними та допустимими доказами).

Позивач категорично не погоджується із актом індивідуальної дії, яким до нього застосовані фінансові санкції, оскільки вважає, що відповідачем не дотриманий Порядок проведення документальних перевірок.

Згідно з п. 113.7 статті 113 ПК України, у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

Таким чином, до платника податків за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в даному випадку своєчасності подання митної декларації, яка на рівні Податкового кодексу України прирівняна до податкової декларації, застосовується фінансова відповідальність у виді штрафу та відповідно направляється податкове повідомлення-рішення.

При цьому, в ПК України відсутній обов`язок складання чи направлення податкового повідомлення-рішення лише за результатами здійснення такої процедури як документальна перевірка.

Порядок складання податкових повідомлень-рішень, зокрема і внаслідок неподання митної декларації, у визначені законодавством строки врегульовано Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 (далі - Порядок № 1204).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку № 1204 передбачено, що контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо, зокрема: 1) платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявність показників, які підлягають декларуванню відповідно до вимог Кодексу, та наявність чинних (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; […] ; 7) в інших випадках, коли надсилання (вручення) податкового повідомлення- рішення передбачено законом.

Пунктом 2 розділу 2 Порядку № 1204 встановлено, що у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формами, серед яких зокрема наявна форма «ПС» - у разі застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового законодавства (крім штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень) (додаток 21).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем порушено строки подання митної декларації, які передбачені статтею 263 МК України, а саме не подано митну декларацію протягом 10-ти робочих днів з моменту доставки товарів до митного органу призначення. Зазначений факт підтверджується вищевказаним актом про неподання митної декларації, номер якого міститься в податковому повідомленні-рішенні та не заперечується позивачем.

Форма податкового повідомлення-рішення «ПС» наведена у додатку 21 до Порядку №1204. Вказана форма містить текст наступного змісту «... на підставі акта перевірки та/або за даними інформаційних баз контролюючого органу (в тому числі Єдиного реєстру податкових накладних) встановлено порушення ... (далі зазначається яку саме норму порушено)».

Згідно з ч. 8 статті 31 Митного кодексу України, для виконання передбачених цим Кодексом митних формальностей використовується автоматизована система митного оформлення, що входить до складу єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України.

Відповідно до п. 4.5.1 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 631 від 30 травня 2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за № 1360/21672, при здійсненні митного оформлення митної декларації виконуються, в тому числі і перевірка дотримання строків подання такої митної декларації.

Як зазначив відповідач у відзиві на позов, у даному випадку інформація про порушення строків, передбачених статтею 263 МК України, була встановлена з інформаційної бази автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) «Інспектор-2006» митниці.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 статті 345 МК України, митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Отже, Митним кодексом України не передбачено проведення документальної перевірки по факту неподання/несвоєчасності подання митної декларації.

Відповідно, доводи позивача про те, що податкові повідомлення-рішення повинні направлятись за результатом складання саме акту документальної перевірки є безпідставними.

Як зазначив відповідач, враховуючи неврегульованість законодавством процедури фіксування факту неподання/несвоєчасного подання митної декларації, розпорядженням митниці від 28 листопада 2016 року №31/01-р була затверджена форма акту про неподання митної декларації. Відомості та інформація про скасування цього розпорядження у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведені доводи, суд не вбачає порушення відповідачем порядку фіксування правопорушення та, відповідно, порядку прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення щодо порушення строків, передбачених статтею 263 МК України, обставини чого позивачем не заперечуються.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Положеннями ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України визначено, щл доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу та тлумачення законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення відповідає наведеним у ч. 2 статті 2 КАС України критеріям.

З огляду на вищевикладене у задоволенні адміністративного позову позивача повинно бути відмовлено.

Враховуючи що у задоволенні адміністративного позову відмовлено, судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адмністративного позову за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД ЛАЙН" (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20) до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код відокремленого підрозділу 43997555, адреса реєстрації: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8-А) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.02.2022 року № 1.

Повний текст рішення складено та підписано 25 квітня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко