Справа № 731/22/25
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/22/25
Провадження №2-а/731/2/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником Нечаєм Володимиром Івановичем, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2024 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 03 січня 2025 року, близько 18 год. 00 хв., в місті Києві, в районі метро «Арсенальна», його зупинили працівники ТЦК та СП, перевірили документи, запропонували зайти в мікроавтобус, привезли в ІНФОРМАЦІЯ_2 та вручили повістку про прибуття ІНФОРМАЦІЯ_3 , пропонували підписати якісь папери та пояснювали, що він повинен пройти ВЛК.

Він намагався пояснити, що непридатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час, має ряд захворювань та відповідні медичні документи, які повинен пред`явити на ВЛК, а тому просив перенести ВЛК на іншу дату, але йому запропонували написати письмову відмову від проходження ВЛК.

Коли він, під диктовку працівника ТЦК, написав відмову від проходження ВЛК, йому наказали чекати в коридорі, а десь через годину дали на підпис якісь документи та пояснили, що виписали йому штраф за відмову від проходження ВЛК. Деякі документи від підписав, не читаючи. При цьому йому ніхто не роз`яснював його прав, не складали протоколу його затримання та протоколу про адміністративне правопорушення, не повідомляли про існування таких документів та не оголошували їх. Весь час на нього чинився психологічний тиск та були погрози з боку працівників ТЦК.

08 січня 2025 року він отримав по пошті постанову № 9/25 по справі про адміністративне правопорушення від 03 січня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 000,00 грн.

Вину у вчиненні вказаного правопорушення він не визнає, постанова винесена незаконно та є протиправною, оскільки його затримали, силоміць доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого, в той самий день, без його присутності розглянули справу про адміністративне правопорушення та винесли постанову про адміністративне правопорушення, визнали його винним та наклали адміністративне стягнення. При цьому він не отримував повідомлення про місце і час розгляду справи за три доби до дня розгляду справи, більш того, його взагалі не повідомляли про розгляд справи про адміністративне правопорушення, не складали протокол, позбавили його можливості: бути присутнім під час розгляду справи, надати пояснення, подати докази, заявити клопотання, скористатися допомогою захисника.

На виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі з ІНФОРМАЦІЯ_4 04 лютого 2025 року надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення № 9/25 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 34-46).

Крім того, 04 лютого 2025 року надійшов відзив відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 на позовну заяву (а.с. 29-33).

У відзиві вказано, що постанова винесена законно, ними дотримано процедуру складання та розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, належним чином повідомлено ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляд у справи. Відповідно до ст. 22 Закону Украни «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії або ТЦК та СП. Працівники групи оповіщення мали у своєму розпорядженні документи, що підтверджують їх повноваження, та портативні відеореєстратори для фіксації процесу оповіщення. Позивач ОСОБА_1 під час оповіщення пред`явив працівникам поліції та групі оповіщення свій паспорт та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, з якого було встановлено, що він пройшов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 20 листопада 2018 року та підлягає повторному огляду 20 листопада 2023 року. Саме це стало причиною направлення позивача на ВЛК, для чого йому вручили повістку.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України № 362-ІХ громадяни України, які були обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби. З огляду на це працівники ТЦК діяли правомірно та мали належні повноваження на вручення повістки.

В матеріалах адміністративної справи міститься направлення від 03 січня 2025 року про направлення позивача для встановлення придатності до військової служби за станом здоров`я у зв`язку з призовом до військової служби під час мобілізації в особливий період, а також картка обстеження та медичного огляду. Позивач відмовився від проходження медичної комісії, про що власноруч написав відмову та власноруч вказав причину.

На підставі заяви позивача про відмову від проходження ВЛК та його дій, що свідчили про відмову від проходження ВЛК, був складений Акт про відмову від проходження ВЛК від 03 січня 2025 року. Акт підписаний двома свідками, які можуть бути викликані для дачі показань

Зазначають, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не вимагається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Звертають увагу на те, що з початку введення військового стану в Україні ОСОБА_1 не здійснив жодних передбачених законодавством дій, направлених на проходження ним медичної комісії (по своїй волі, в зручний для нього час, в будь-якому місці проведення медичних комісій) задля визначення його придатності до проходження військової служби у зв`язку з призовом під час мобілізації, що підтверджується відсутністю відомості це в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг). Для вирішення справи по суті має суттєве значення те, що позивач мав усі можливості пройти ВЛК та підтвердити свій стан здоров`я, але відмовився це робити.

Позивачу були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що є відмітка у протоколі.

Зважаючи на наведене, вважають, що постанова винесена законно та не підлягає скасуванню.

04 лютого 2025 року надійшов відзив відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на позовну заяву (а.с. 29-34) та копії матеріалів справи № 9/25 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с. 34-43), які надалі надійшли по пошті (а.с. 54-83, 87-102).

Судове засідання, призначене на 05 лютого 2025 року, відкладено до 27 лютого 2025 року, 24 березня 2025 року та 25 квітня 2025 року за клопотанням представника позивача.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 26, 27).

Представник позивача Нечай В.І. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 25), подав клопотання про розгляд справи за відсутньої сторони позивача.

Відповідач не забезпечив участі свого представника в судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 104), надіслали відзив на позовну заяву та копії матеріалів справи № 9/25 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с. 34-43, 54-83, 87-102). У відзиві вказано, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ зі змінами та доповненнями визначає, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України. Під час перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено, що він є військовозобов`язаним, пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_6 20 листопада 2018 року та підлягає повторному перегляду 20 листопада 2023 року. Оскільки станом на 03 січня 2025 року ОСОБА_1 не пройшов ВЛК, то це і стало підставою для направлення його на ВЛК та вручення йому повістки з метою звірки даних/проходження медичної комісії, що і було зроблено. ОСОБА_1 отримав повістку та направлення № 15 від 03 січня 2025 року про проходження ВЛК для встановлення придатності до військової служби за станом здоров`я у зв`язку з призовом під час мобілізації, а також картку обстеження та медичного огляду. Проте позивач відмовився від проходження медичної комісії, про що власноруч написав заяву про відмову від проходження військової лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 . На підставі заяви позивача про відмову від проходження ВЛК та його подальших дій, що характеризували його відмову, був складений Акт про відмову від проходження ВЛК від 03 січня 2025 року. Акт підписаний двома свідками. Вказані документи є доказами, які підтверджують подію і склад адміністративного правопорушення. Протокол про адмінправопорушення містить відомості про дату та час розгляду справи, відповідає вимогам законодавства щодо змісту та форми. Для правильного вирішення справи має значення те, що з початку введення військового стану в Україні ОСОБА_1 не здійснив жодних передбачених законодавством дій, спрямованих на проходження медичної комісії (по своїй волі, у зручний для нього час, у будь-якому місті, у будь-якому місці проведення медичних комісій) для визначення його придатності до проходження військової служби. 03 січня 2025 року у ОСОБА_1 також були всі можливості пройти військово-лікарську комісію та підтвердити свій стан здоров`я, проте він знову цього не зробив. Наголошують на тому, що позивач не подавав ніяких заяв, клопотань чи зауважень до тексту протоколу про адміністративне правопорушення, а неістотні дефекти в оформленні матеріалів та проведенні процедури розгляду справи не повинні впливати на справедливість ухваленого судом рішення. На підставі наведеного просять відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Як убачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення № 9/25 від 03 січня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500 гривень (а.с. 8). Відповідно до оскаржуваної постанови 03 січня 2025 року, під час проведення заходів оповіщення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та перевірки документів працівниками НПУ на території Печерського району м. Києва, а саме, поблизу станції метро «Арсенальна», громадянину ОСОБА_1 виписали та вручили повістку від 03 січня 2025 року для виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК на 18 годину 30 хвилин 03 січня 2025 року. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому було надано направлення № 15 від 03 січня 2025 року та картку обстеження та медичного огляду на проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_1 заявив про відмову від проходження 03 січня 2025 року військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що написав заяву від 03 січня 2025 року. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_7 було складено відповідний акт про відмову від проходження військово-лікарської комісії від 03 січня 2025 року. Цим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме відмовився від проходження медичної комісії в особливий період, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП встановлено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 210-1 КУпАП є бланкетною та відсилає до законодавства про мобілізацію.

Згідно з абзацом 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Разом з тим, відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року № 3621-ІХ, який набрав чинності 04 травня 2024 року, в редакції, що діяла станом на 03 січня 2025 року, установлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби. Тобто вказаний Закон передбачав обов`язок проходження ВЛК до 04 лютого 2025 року.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 279 КУпАП. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Суд зважає на те, що відповідач підтвердив у відзиві той факт, що позивач не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тобто, хоча позивач сидів у коридорі в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , його не запросили на розгляд справи. Таким чином, позивач був позбавлений можливості надати свої пояснення, доводи, заперечення по справі, скористатися допомогою захисника.

При цьому відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3621-ІХ, який набрав чинності 04 травня 2024 року, в редакції, що діяла станом на 03 січня 2025 року, позивач мав право пройти ВЛК до 04 лютого 2025 року, що в подальшому і вчинив.

Так, із наданих суду довідок вбачається, що ОСОБА_1 пройшов ВЛК та з 06 лютого 2025 року проходить військову службу за мобілізацією (а.с. 115-116).

У відповідності до п.10 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.

В силу принципу презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України та діє в адміністративному праві, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, відповідач не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не спростував викладені позивачем обставини, тим самим не довів правомірність прийнятого ним рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що вказує на порушення відповідачем прав позивача.

З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), подану представником ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 № 9/25 від 03 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невиконання вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, за порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А.І.Савенко