Справа № 640/21800/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року № 640/21800/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП) до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (вул.Шолуденка,33/19, м.Київ, індекс 04116 ) про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення неправомірно утриманих коштів -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до адміністративного суду м.Києва з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві № від 22.08.2018р.;

-стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві неправомірно утримані кошті у сумі 45274,75грн. по безнадійному податковому боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПС у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві № від 06.03.2014р. стосовно якого 20.04.2017р. минув строк давності, встановлений ст.102 Податкового кодексу України;

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що 06.03.2014р. у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві було складено податкове повідомлення-рішення №, яким зобов`язано сплатити 45274,75грн. податкових зобов`язань протягом 10 днів, яке не було отримане, що підтверджено поштовим повідомленням про причини повернення «за закінченням строку зберігання». В подальшому було надіслано інше податкове повідомлення-рішення № від 22.08.2018р., яким нараховано 9054,95грн. штрафних санкцій за несплату грошових зобов`язань № від 06.03.2014р..Головним управлінням ДФС у м.Києві на власний розсуд примусово та протиправно було зараховано кошти в рахунок погашення боргу 02.11.2017р. у сумі 2700,00грн.; 14.11.2017р. на суму 540грн.; 25.04.2018р. на суму 9190,95грн.; 23.10.2017р. на суму 540грн.; 25.04.2018р. на суму 31763,9грн.;15.12.2017р. на суму 540 гроне., що загалом становить 45274,75грн.. підтвердженням даного факту є акт про результати камеральної перевірки своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування №1258/26-15-13-04-28 від 02.08.2028р..Позивач вважає такі дії відповідача протиправними оскільки Головним управлінням ДФС у м.Києві не досліджено в повному обсязі за який період і протягом якого часу можливе звернення грошових коштів для їх зарахування до Державного бюджету. Крім того, позивач зауважує, що строк стягнення коштів Головним управлінням ДФС у м.Києві сплив 20.04.2017р., а тому контролюючий орган не мав права 23.10.2017р., 02.11.2017р..14.11.2017р.,14.11.2017р., 15.12.2017р., 25.04.2018р. примусово зараховувати кошти в рахунок погашення боргу, оскільки сплив 1095денний строк з дня його виникнення, таким чином, нада сума коштів підрягає поверненню. Просить позовні вимоги задовольнити.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Податковим повідомленням-рішенням ДПС№ від 22.08.2018р. повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до акту від 02.08.2018р. №1258/26-15-13-04-28 ГУ ДФС у м.Києві, встановлено порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, зобов`язано сплатити щтрафй 9054,95грн..

З наявного в матеріалах справи податкового повідомлення-рішення ДПС у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві № від 06.03.2014р. встановлено, що на підставі акту перевірки №63/26-50-17-01- від 31.12.2013р. встановлено порушення п.п16.1.3 п.16,п.п.164.2.5,п.164 та п.п.170.1.5,п.170.1,ст..170 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ із змінами та доповненнями, у зв`язку з чим збільшено суму грошових зобов`язань ОСОБА_1 за платежем: податок на доходи фізичних осіб. Загальна сума сорок п`ять тисяч двісті сімдесят чотири грн. 54коп. У податковому повідомленнні-рішенні зазначено граничний строк сплати 10 днів з моменту отримання податкового повідомлення-рішення, за основним платежем 36083,80грн., за штрафними(фінансовими) санкціями(штрафними). У разі несплати в установлений строк грошового забезпечення, визначеного в цьому податковому повідомленні-рішенні виникає право податкової застави на активи платника податків і таке грошове зобов`язання буде визнано податковим боргом Територіальним органом Міндоходів України будуть вжиті заходи з погашення податкового боргу в порядку, встановленого законодавством. У разі несплати в установлений строк грошового зобов`язання, визначеного у цьому податковому повідомленні-рішенні від першого рабочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплата такого грошового зобов`язання розпочинається нарахуванням пені.

З наяного розрахунку фінансових(штрафних) санкцій до податкового повідомлення-рішення СПД-фізичної особи ОСОБА_1 вбачається, що фінансова санкція згідно вимог пункту 1 ст.123 Податкового кодексу України №2755 ІV від 02.12.2010р. із змінами та доповлденнями, донараховано ПДФО у розмірі 36083,80грн.(період 2011-2012р.) кількість порушень протягом 1095днів-1, сумма штрафних санкцій 25% - 9020,95грн..За неподачу податкової декларації про м айновийц стан і доходи за 2012р. до фізичної особи ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 ст.120 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу Україним №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, застосовано штрафну санкцію у розмірі 170,00грн., сумма штрафних санкцій становить 9190,95грн..

Актом про результати камеральної перевірки своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування від 02.08.2018р. №1258/26-15-13-04-28 ГУ ДФС у м.Києві встановлено, що сума податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, сплачена несвоєчасно, платником податку порушено пункт 57.3 статті 57 Кодексу, відповідно доякого у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, визначених у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобовязанний сплатити нараховану суму грошового зобюовчязання протягом 10 календарних днів, зо настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення. Відповідальність за несплату узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених Кодексом, передбачена ст.126 Кодексу.

Предметом позову у даній справі є питання чи є податковий борг позивача безнадійним відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) (тут в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.п.4.1.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, загальності оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

У відповідності до пунктів 36.1, 36.2 та 36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст. 38 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.14.1.175 ст. 14 ПК України).

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу (п.56.17 ст. 56 ПК України).

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.14.1.152 ст. 14 ПК України).

Контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (п.19-1.1.24 ст. 19 ПК України).

Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (п.20.1.29 ст. 20 ПК України).

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг (п.101.1 ст. 101 ПК України).

Згідно вимог п.101.2 ст. 101 ПК України під терміном безнадійний розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п.102.4 ст.102 ПК України).

Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.101.5 ст. 101 ПК України).

За вказаних обставин суд доходить до висновку, що за кожним податком і збором у платника податку виникає безумовний обов`язок сплатити суму такого податку чи збору у порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплати в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі не сплати податковий обов`язок не є виконаним.

У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 ПК України).

При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення безнадійного, тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватися тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених п. п. 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 ст. 101 ПК України.

За вказаних обставин предметом встановлення у даній справі є:

дата виникнення податкового боргу у позивача згідно податкового повідомлення рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходіів №, від 06.03.2014року яким нараховано 9190,95грн.;

в подальшому позивачу було направлено інше податкове повідомлення-рішення № від 22.08.2018р., яким нараховано 45274,75грн., за несплату грошових зобовязань відповідно до податкового повідомлення-рішення №, 06.03.2014року у розмірі 9190,95;

строк сплати податкового боргу позивачем;

ініціювання відповідачем в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу стягнення податкового боргу шляхом звернення з позовом до суду і існування рішення суду про стягнення податкового боргу з позивача.

Судом під час розгляду справи встановлено, що податковий борг виник на підставі податкового повідомлення рішення від податкового повідомлення рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходіів №, 06.03.2014року, яким нараховано 9190,95грн. та інше податкове повідомлення-рішення № від 22.08.2018р., яким нараховано 45274,75грн. , за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання.

Позивач не скористався процедурою адміністративного та/або судового оскарження вказаного вище податкового повідомлення рішення; у відповідності до вимог п. 287.5 ст. 287 ПК України строк сплати протягом 10 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення; строк давності 1095 днів для ініціювання відповідачем стягнення податкового боргу сплив; рішення суду про стягнення податкового боргу відсутнє.

За вказаних обставин судом під час розгляду справи встановлено, що податковий борг позивача згідно зазначених податкових повідомлень рішень на суму 45274,75грн. є безумовно безнадійним, оскільки сплив строк давності 1095 днів, відповідно податкового повідомлення-рішення № від 22.08.2018р., за несплату грошових зобов`язань відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 06.03.2014року у розмірі 9190,95грн..

Враховуючи наведене, суд виходить з того, шо наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.07.2022 № 220 затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок № 220), у підпункті 5 пункту 2 розділу ІІ якого визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу,- станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.

Визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, здійснюється територіальними органами ДПС на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу для кожного з випадків, визначених пунктом 2 цього розділу (пункт 3 розділу II Порядку № 220).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 220 у випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку № 220 судом встановлено, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 2 розділу ІІІ Порядку №220). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач діяв всупереч вимогам Порядку № 220, самостійно не списавши податковий борг у розмірі 45274,75грн., що виник на підставі податкового повідомлення рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходіів № від 22.08.2018р., який має статус безнадійного, враховуючи, що борг у розмірі 9190,95грн. нарахований податковим повідомленням-рішенням № від 06.03.2014року, стосовно якого 20.04.2017р. минув строк давності, встановлений ст.102 Податкового кодексу України.

Щодо вимоги ст`ягнення з Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві неправомірно утримані кошті у сумі 45274,75грн. по безнадійному податковому боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПС у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві № від 06.03.2014р. стосовно якого 20.04.2017р. минув строк давності, встановлений ст.102 Податкового кодексу України, суд виходить з наступного.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на вищенаведене, оскільки борг у розмірі 45274,75грн., що виник на підставі податкового повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві № від 22.08.2018р. є безнадійним, тому суд вважає за необхідним визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві № від 22.08.2018р., яким до позивача застосований штраф у розмірі 45274,75грн.

Частина 2 ст. 9 КАС України надає право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд за для ефективного захисту прав і свобод позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, і зобов`язати відповідача прийняти рішення про списання такого безнадійного боргу, що буде ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав. Суд вважає за необхідним зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби України у м.Києві прийняти рішення про списання безнадійного боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві № від 22.08.2018р., в суммі 45274, 75грн..

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України

Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (вул.Шолуденка,33/19, м.Київ, індекс 04116 ) про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення неправомірно утриманих коштів - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві № від 22.08.2018р..

Зобовязати Головне управління Державної фіскальної служби України у м.Києві (вул.Шолуденка,33/19, м.Київ, індекс 04116 ) прийняти рішення про списання безнадійного боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві № від 22.08.2018р., в суммі 45274(сорок п`ять тисяч двісті сімдесят чотири гривни 75 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві (вул.Шолуденка,33/19, м.Київ, індекс 04116 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.