Справа № 160/25761/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/25761/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року (суддя Юрков Є.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області від за № Ф- від 04.06.2024;

визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за № від 04.06.2024;

визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області від за № Ф- від 04.06.2024;

визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за № від 04.06.2024;

визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за № від 11.06.2024;

визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за № від 11.06.2024;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за № від 11.06.2024;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за № від 11.06.2024;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за № від 11.06.2024;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за № від 11.06.2024;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за № від 11.06.2024;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області за № від 11.06.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував на обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як фізична-особа підприємець. Підприємницьку діяльність здійснював до 28.02.2018, після чого фактично припинив її здійснювати, про що було внесено запис до Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 02.09.2024 йому стало відомо, що в рамках виконавчого провадження державним виконавцем з належного йому рахунку стягнуто грошові кошти на користь відповідача, цього ж дня звернувся до відповідача з приводу з`ясування підстав стягнення коштів та отримання відповідних документів. 12.09.2024 отримав копію акту про результати документальної невиїзної позапланової перевірки від 11.04.2024 та копії прийнятих на підставі зазначеного акту рішень. Зазначає, що зі змісту акту перевірки стало відомо, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведена невиїзна позапланова перевірки його як фізичної особи-підприємця щодо своєчасності, достовірності, повноти та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 28.02.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 28.02.2018. Також зазначає, що не знав і не міг знати про те, що відповідачем проводилась перевірка, оскільки останній не повідомляв його про її проведення, не запитував первинних документів, на підставі яких формувалась звітність, та не запрошував для надання пояснень, з огляду на зазначене, позбавив його можливості дотриматись правил та норм Податкового кодексу України, зокрема пп.17.1.16 п 17.1 ст. 17 надавати за власною ініціативою письмові пояснення та/або документи щодо обставин, які підтверджують відсутність його вини у вчинені податкового правопорушення. Позивач вважає прийняті рішення на підставі акту перевірки від 11.04.2024 неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі, оскільки документальною позаплановою невиїзною перевіркою було встановлено наступні порушення: п.44.1 ст.44, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI внаслідок завищення документально підтверджених витрат та заниження оподатковуваного доходу на 3 969 648,70 грн. за рахунок не надання первинних документів, пов`язаних із предметом перевірки та відсутністю підтвердження сплати задекларованих витрат, в результаті донараховано податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької всього на 714 536,76 грн., у т.ч. за 2017 рік на 710 579,36 грн., за 2018 рік на 3 957,40 грн.; пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, внаслідок заниження оподатковуваного доходу на 3 969 648,70 грн. в результаті донараховано суму військового збору, який підлягає сплаті до бюджету всього на 59544,73 грн., у т.ч. за 2017 рік на 59214,95 грн., за 2018 рік на 329,78 грн.; п.2 част.1 ст.7, част.3 ст.9 розділу ІІІ Закону України від 08.07.2010

№2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» внаслідок заниження оподатковуваного доходу на 3 969 648,70 грн., в результаті занижено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування всього на 80 320,00 грн., у т.ч. за 2017 рік на 77 045,62 грн., за 2018 рік на 3 274,38 грн.; п.1, п.2 част.2 ст.6, п.1 част.1 ст.7 з урахуванням част.5 ст. 8 розділу ІІІ Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті занижено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по найманому працівнику на 1014,06 грн.; п.4 част.2 ст.6 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону №2464, п.1 розділу IІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року №435 внаслідок не надання Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Додаток 4) за червень, липень 2015 року; п.184.7 ст.184, п.198.5 (г) ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI в частині заниження податкового зобов`язання у лютому 2018р. на 30,0 грн.; п.201.1 ст.201 Кодексу №2755 в частині відсутності складеної зведеної податкової накладної в електронній формі та зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних у лютому 2018 р. у сумі 30,0 грн. у встановлений цим

Кодексом термін, відсутності складених податкових накладних електронній формі та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 254777,49 грн., у т.ч. за жовтень 2017р. на суму ПДВ 74084,28 грн., за листопад 2017р. на суму ПДВ 70482,05 грн., за грудень 2017р. на суму ПДВ 110211,16 грн.; абз.5 п.6 статті 128 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-IV, п.44.1 п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, п.1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за № 1686/24218, в частині не ведення обліку доходів і витрат у Книзі обліку доходів і витрат, внаслідок її ненадання до перевірки; п.44.1 п.44.3 ст.44, п.85.2. ст.85 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI в частині не надання до перевірки первинних документів на підставі яких формувалася звітність та інші документи з питань обчислення і сплати податків та зборів; 10. пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, Порядка обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року № 1588 в частині неподання інформації щодо об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі пп.191.1.1 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75. ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82, пп.69.351 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), ст.13, ст.25, п.925 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) та у зв`язку з надходженням відомостей про державну реєстрацію припинення платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ №759-п від 28.02.2024 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до зазначеного наказу вирішено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 29.03.2024 тривалістю 5 робочих днів.

Перевірку вирішено провести з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015 по 28.02.2018 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В повідомленні №135 від 28.02.2024 зазначено, що відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України позивачу слід, починаючи із зазначеного терміну забезпечити надання всіх документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та збрів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС.

У зв`язку з проведенням документальної позапланової перевірки відповідачем листом від 28.02.2024 за вих.№14063/6/04-36-24-09-12, запропоновано позивачу задля завершення процедури зняття з податкового обліку ППФО ОСОБА_1 з метою проведення документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 28.02.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 28.02.2018 необхідно буде підготувати:

банківські виписки по рахунках АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , АТ «УкрСиббанк» 4500 (з 01.01.2017 по дату закриття рахунків);

видаткові, товарні накладні на придбання та продаж товарів, робіт та послуг;

акти виконаних робіт на отримані та надані послуги;

книга обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність;

договори (угоди, контракти) із постачальниками на отримання товарів, робіт чи послуг, із покупцями на продаж товарів;

договори оренди (суборенди) та/або свідоцтво на право власності на нерухоме майно, договори купівлі-продажу, техпаспорта на обладнання (рухоме майно тощо);

залишки ТК4Ц станом на початок та кінець перевіряємого періоду в розрізі товарів (об`єктів), в кількісному та вартісному виразі в цінах придбання (в формі довідки);

стан дебіторської та кредиторської заборгованостей на початок та кінець перевіряємого періоду в розрізі покупців та постачальників (в формі довідки);

структуру валових доходів та валових витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу за кожний рік;

трудові договори, накази про прийом/звільнення, про припинення трудового договору, заяви про застосування податкової соціальної пільги, відомості нарахування заробітної плати найманим працівникам.

Оскільки станом на 29.03.2024 ППФО ОСОБА_1 , не надано до перевірки первинні документи, на підставі яких формувалася звітність, та інші документи з питань обчислення і сплати податків та зборів за період з 01.01.2017 по 28.02.2018, документи, які пов`язані із місцем провадження господарської діяльності, інформацію щодо заборгованості по розрахунках з контрагентами, про залишки товарно-матеріальних цінностей, щодо транспортування ТМЦ, про структуру валових доходів та витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, відомості нарахування та видачі заробітної плати найманим працівникам, трудові угоди, табелі обліку робочого часу, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області направлено на адресу ОСОБА_1 лист від 29.03.2024 за вих.№22121/6/04-36-24-09-12 про обов`язок надання первинних та інших документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, відносяться до здійснення підприємницької діяльності, використовувались у податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків і зборів за період з 01.01.2017 по 28.02.2018.

Станом на 04.04.2024 - останній день проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 не надано до перевірки первинні документи, на підставі яких формувалася звітність, та інші документи з питань обчислення і сплати податків та зборів за період з 01.01.2017 по 28.02.2018.

Перевірка проводилась з 29.03.2024 по 04.04.2024.

За результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт №980/04-36-24-09/ НОМЕР_5 від 11.04.2024, яким було встановлено наступні порушення:

п.44.1 ст.44, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI внаслідок завищення документально підтверджених витрат та заниження оподатковуваного доходу на 3 969 648,70 грн. за рахунок не надання первинних документів, пов`язаних із предметом перевірки та відсутністю підтвердження сплати задекларованих витрат, в результаті донараховано податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької всього на 714 536,76 грн., у т.ч. за 2017 рік на 710 579,36 грн., за 2018 рік на 3 957,40 грн.;

пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, внаслідок заниження оподатковуваного доходу на 3 969 648,70 грн. в результаті донараховано суму військового збору, який підлягає сплаті до бюджету всього на 59544,73 грн., у т.ч. за 2017 рік на 59214,95 грн., за 2018 рік на 329,78 грн.

п.2 част.1 ст.7, част.3 ст.9 розділу ІІІ Закону України від 08.07.2010 №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування внаслідок заниження оподатковуваного доходу на 3 969 648,70 грн., в результаті занижено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування всього на 80 320,00 грн., у т.ч. за 2017 рік на 77 045,62 грн., за 2018 рік на 3 274,38 грн.;

п.1, п.2 част.2 ст.6, п.1 част.1 ст.7 з урахуванням част.5 ст. 8 розділу ІІІ Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті занижено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по найманому працівнику на 1014,06 грн.;

п.4 част.2 ст.6 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону №2464, п.1 розділу IІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року №435 внаслідок не надання Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Додаток 4) за червень, липень 2015 року;

п.184.7 ст.184, п.198.5 (г) ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI в частині заниження податкового зобов`язання у лютому 2018р. на 30,0 грн.;

п.201.1 ст.201 Кодексу №2755 в частині відсутності складеної зведеної податкової накладної в електронній формі та зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних у лютому 2018 році у сумі 30,0 грн. у встановлений цим Кодексом термін, відсутності складених податкових накладних електронній формі та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 254777,49 грн., у т.ч. за жовтень 2017р. на суму ПДВ 74084,28 грн., за листопад 2017р. на суму ПДВ 70482,05 грн., за грудень 2017р. на суму ПДВ 110211,16 грн.;

абз.5 п.6 статті 128 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-IV, п.44.1 п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, п.1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013р. за № 1686/24218, в частині не ведення обліку доходів і витрат у Книзі обліку доходів і витрат, внаслідок її ненадання до перевірки;

п.44.1 п.44.3 ст.44, п.85.2. ст.85 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI в частині не надання до перевірки первинних документів на підставі яких формувалася звітність та інші документи з питань обчислення і сплати податків та зборів;

пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, Порядка обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року № 1588 в частині неподання інформації щодо об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП.

На підставі висновків акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 11.04.2024 №980/04-36-24-09/296251998, відповідачем 04.06.2024 винесено наступні рішення:

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № у розмірі 40 160,00 грн.;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- на суму 80320,00 грн.;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- на суму 1014,06 грн.;

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № у розмірі 507,04 грн.;

Також, на підставі висновків акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 11.04.2024 №980/04-36-24-09/296251998, відповідачем 11.06.2024 винесено наступні рішення:

рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» за № у розмірі 170,00 грн.;

рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» № у розмірі 170,00 грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу було донараховано податок на доходи фізичних осіб на суму 714536,76 грн. та застосовано штрафну санкцію на суму 178634,19 грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу було донараховано військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 59544,73 та застосовано штрафну санкцію на суму 14886,19 грн.;

податкове повідомлення-рішення за №, яким застосовано штрафну санкцію на суму 7,50 грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким встановлено заниження податкового зобов`язання на суму 30,00 грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано штрафну санкцію на суму 1020,00 грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано штрафну санкцію на суму 340,00 грн.

Вважаючи оскаржувані рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Так, відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 ПК контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пункту 75.1.2 статті 75 ПК документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

За змістом пункту 78.1.7 статті 78 ПК документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компаній. організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пунктів 42.1, 42.2, 42.5 статті 42 ПК податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, податковим законодавством передбачено два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем у спірному випадку) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що суди в обов`язковому порядку повинні встановлювати причини невручення документів платнику податків та наявності/відсутності підстав вважати направлену кореспонденцію врученою відповідно до вимог статті 42 ПК, а відтак, і наявністю підстав вважати платника податків обізнаним про призначення перевірки до її початку.

Відповідно до частин першої, другої статті 73 КАС належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 74 КАС суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За змістом статті 75 КАС достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Так, відповідач у відзиві на позовну заяву вказував, що даний наказ про проведення перевірки разом з письмовим повідомленням №135 від 28.02.2024 направлений податковим органом засобами поштового зв`язку на адресу позивача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Водночас, матеріали адміністративної справи не містять доказів отримання позивачем зазначених документів, а саме наказу №759-п від 28.02.2024 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 та повідомлення №135 від 28.02.2024.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції представник відповідача зазначив, що не має підтвердження отримання позивачем наказу №759-п від 28.02.2024 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу, що оскільки позивач не був належним чином повідомлений про проведення перевірки то у відповідача не виникло право на проведення такої перевірки, а у позивача не виникло обов`язку з надання відповідачу первинних бухгалтерських документів.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірними та підлягають скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Отже, зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Під час ухвалення постанов від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі № 160/24072/21 Верховний Суд також враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 і зазначив, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме - невиконання вимог норм Податкового кодексу України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень, прийнятих за її наслідками.

Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 23.02.2023 у справі № 160/20112/21, у постанові від 04.06.2024 у справі № 520/23110/21.

Зважаючи на викладене, оскільки відповідачем порушено процедуру проведення перевірки, зокрема в частині, що стосується інформування позивача про факт її призначення та проведення, то колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко