Справа № 160/11801/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
24.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо поновлення на військовому обліку Позивача;
- визнати протиправну бездіяльність щодо невнесення запису/відомостей/змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення Позивача з військового обліку, у зв`язку з засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів;
- зобов`язати відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність відомості в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно Позивача, шляхом внесення змін щодо статусу Позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , у зв`язку з засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів та згідно відміток у тимчасовому посвідченні Позивача.
Разом з позовом, 24.04.2025 позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_2 , іншим особам вчиняти дії пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 до місць проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням суду за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що позивач ОСОБА_1 відповідно до записів в довідці про звільнення №311116, 04.11.2002 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська засуджений за ст.ст. 141.ч.2, 101 ч.1, 185 ч.3, 42 КК України до 8 років позбавлення волі. Крім того, позивач засуджений у 1993 році за ч.2 ст. 140 КК України. Тяжкість вчинених позивачем кримінальних правопорушень підпадала під норму статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо виключення позивача з військового обліку. Факт виключення з військового обліку підтверджується записами у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_2 позивача, про що 29.05.2008 зроблено відмітки відповідача з необхідними реквізитами. З метою отримання інформації про виключення з військового обліку позивач звернувся з заявою, за результатом розгляду якої відповідач проінформував, що 18.05.2024 (у новій редакції) ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 було внесено зміни, зокрема зазначена норма щодо виключення з військового обліку засуджених осіб була виключена. Відтак, ОСОБА_1 був поновлений на військовому обліку та зобов`язаний пройти військово-лікарську комісію, для визначення ступеня придатності до проходження військової служби. Отже, вказує на очевидність протиправних дій, рішення відповідача щодо поновлення позивача на військовому обліку. Просить суд забезпечити позов.
Згідно з ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 1 ст.154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням приписів ч. 1 ст. 154 КАС України суд розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та долучені докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Частинами 1, 2 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).
Відповідно до положень частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється, а також із особою позивача. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника) або покладення додаткового обов`язку.
Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.
Предметом спору у цій справі є визнання протиправними дій щодо поновлення ОСОБА_1 на військовому обліку, як особи, яка раніше була виключеною з військового обліку, у зв`язку з засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів, визнання протиправною бездіяльності щодо невнесення запису/відомостей/змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення позивача з військового обліку та зобов`язання відповідача привести у відповідність відомості в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно позивача, шляхом внесення змін щодо статусу позивача, у зв`язку з засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів та згідно відміток у тимчасовому посвідченні позивача.
У заяві про забезпечення позову заявник просить до розгляду справи по суті заборонити відповідачу вчиняти дії пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 іншим особам вчиняти дії пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням позивача до місць проходження військової служби до моменту набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 .
Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки позивачем не наведено підстав наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не вказано також підстави, які б свідчили про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.
Відтак, оцінка правомірності дій відповідача щодо поновлення ОСОБА_1 на військовий облік підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.
Заборона вчиняти дії пов`язані з призовом позивача на військову службу під час мобілізації (винесення наказу про призов за мобілізацією та відправлення на військову службу), про яке просить представник позивача, на думку суду, не є співмірним (в межах поданої позовної заяви) з питанням визнання протиправними дій щодо поновлення позивача на військовий облік.
З огляду на визначений позивачем предмет спору, характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що доводи позивача, якими обґрунтовано заяву про забезпечення позову, не можуть бути підставою для забезпечення позову.
Керуючись статтями 150, 154, 156, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець