Справа № 990/282/24
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2025 року

м. Київ

справа №990/282/24

адміністративне провадження № П/990/282/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Бевзенка В.М., Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Приходько Н.І.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 29 серпня 2024 року до Верховного Суду, як суду першої інстанції, надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Президента України Зеленського Володимира Олександровича (далі - Президент України, відповідач), у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Президента України щодо нерозгляду подання Вищої ради правосуддя від 22 липня 2021 року № 1667/0/15-21 про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва;

- зобов`язати Президента України розглянути подання Вищої ради правосуддя від 22 липня 2021 року № 1667/0/15-21 про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона пройшла всі стадії, передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон України № 1402-VIII) для призначення на посаду судді.

Водночас Президент України у порушення норм статті 128 Конституції України та статті 80 Закону України № 1402-VIII не розглянув подання Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 22 липня 2021 року № 1667/0/15-21 про призначення її на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва та не видав відповідний указ, чим вчиняє тривалу протиправну бездіяльність.

На думку ОСОБА_1 , встановлений статтею 80 Закону України № 1402-VIII тридцятиденний строк, є достатнім, оскільки у процедурі добору кандидатів на посаду судді Президент України не наділений повноваженнями проводити перевірку подання ВРП, а лише зобов`язаний видати на його підставі указ про призначення на посаду судді.

3. За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів: Стеценка С.Г., Бевзенка В.М., Коваленко Н.В., Стародуба О.П.

4. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 вересня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

5. 30 вересня 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив представника Президента України на позовну заяву. Відповідач зазначив про порушення ОСОБА_1 строку, визначеного у частини п`ятій статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. В прохальній частині відзиву представник відповідача просить суд залишити позов без розгляду.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що в листі Офісу Президента України від 17 лютого 2022 року № 22/005706-18, 22/014695-18 ОСОБА_1 повідомлено, що подання ВРП про призначення її на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшло до офісу 26 липня 2021 року. Оскільки з позовною заявою позивачка звернулась до суду тільки у серпні 2024 року, тому, на думку відповідача, позивачка порушила встановлений КАС України місячний строк на звернення до суду.

6. 04 жовтня 2024 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Позивачка вважає клопотання відповідача про залишення позову без розгляду необґрунтованим, оскільки предметом спору є триваюче порушення її прав, у виді невиконання суб`єктом владних повноважень свого обов`язку протягом законодавчо визначеного строку.

Зазначила, що протягом всього часу з моменту надходження до відповідача подання ВРП вона неодноразово направляла звернення до Офісу Президента України (далі - Офіс) про результати розгляду цього подання. Але отримувала відповіді, що подання ВРП про призначення її на посаду судді опрацьовано профільними структурними підрозділу Офісу Президента України, підготовлений проєкт відповідного указу, який передано в установленому порядку Главі держави для доповіді.

У процесі періодичного моніторингу сайту Президента України на предмет видачі Указів нею встановлено, що з моменту введення воєнного стану та до 08 травня 2024 року жодних указів про призначення суддів не видавалось. Зважаючи на те, що Президент України є гарантом Конституції України та усвідомлюючи важливу роль Президента України як глави держави та Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України в умовах війни, його виняткову завантаженість з об`єктивною необхідністю активної участі в зовнішніх та внутрішніх відносинах, направлених на посилення обороноздатності держави, захисту державного суверенітету, забезпечення діяльності державних інституцій задля перемоги, ОСОБА_1 мала законні переконання про неухильне дотримання ним вимог Конституції України, закону, та, відповідно, видання Указу про призначення її на посаду судді.

Після того, як у травні 2024 року Президент України підписав 24 Укази про призначення 114 суддів, серед яких не було позивачки, вона звернулась з відповідною заявою про відновлення її порушеного права шляхом видання відповідного Указу.

Проте, станом на час звернення до суду, подання ВРП щодо призначення позивачки суддею, досі не розглянуто Президентом України.

7. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 листопада 2024 року у задоволенні клопотання представника Президента України про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено, оскільки спірні правовідносини мають триваючий характер.

8. В судовому засіданні призначеному на 13 січня 2025 року, з огляду на неявку представника відповідача, оголошено перерву до 10 березня 2025 року.

9. В черговому судовому засіданні 24 квітня 2025 року позивачка надала додаткові пояснення, підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Пояснень щодо суті спору не надав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Заслухавши пояснення позивачки по справі, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у позовній заяві та відзиві, перевіривши та дослідивши матеріали справи, колегія суддів Верховного Суду встановила таке.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) від 03 квітня 2017 року № 28/зп-17 оголошено добір кандидатів на посаду місцевого суду з урахуванням 600 прогнозованих вакантних посад суддів місцевих судів.

11 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ВККС із заявою про допуск її до участі у доборі кандидатів на посаду судді місцевого суду як особи, яка має стаж роботи на посаді помічника судді більше трьох років.

Рішенням Комісії від 19 квітня 2019 року № 54/зп-19 визначено, зокрема, рейтинг кандидатів на посаду судді місцевого загального суду та зараховано їх до резерву на заміщення вакантних посад суддів місцевих загальних судів у межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного Комісією 03 квітня 2017 року. Вказаним рішенням ВККС до резерву на заміщення вакантних посад суддів місцевих загальних судів зараховано ОСОБА_1 , яка за результатами кваліфікаційного іспиту набрала 193,875 бала та займає 44 (сорок четверту) позицію в рейтингу кандидатів на посаду судді місцевого загального суду.

Рішенням ВККС від 19 липня 2019 року № 101/дс-19 ОСОБА_1 допущено до участі в оголошеному Комісією 02 липня 2019 року конкурсі на зайняття вакантних посад суддів місцевих загальних судів.

Рішенням Комісії від 07 серпня 2019 року № 150/зп-19 затверджено рейтинг учасників конкурсу на зайняття 505 вакантних посад суддів у місцевих загальних судах, оголошеного рішенням Комісії від 2 липня 2019 року № 108/зп-19. Зокрема, затверджено рейтинг кандидатів на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва. ОСОБА_1 зайняла 4 (четверту) позицію в рейтингу на зайняття 8 (восьми) посад суддів зазначеного суду.

Рішенням від 07 серпня 2019 року № 427/дс-19 ВККС рекомендувала ОСОБА_1 для призначення на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва.

22 липня 2021 року ВРП рішенням № 1667/0/15-21 вирішила внести Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва (а.с. 13).

Зі змісту зазначеного подання вбачається, що за результатами розгляду матеріалів стосовно ОСОБА_1 ВРП не встановила обґрунтованого сумніву щодо відповідності кандидата критерію доброчесності чи професійної етики або інших обставин, які можуть негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади у зв`язку з призначенням її на посаду судді, та зазначила про відсутність порушення визначеного законом порядку надання Комісією рекомендації для призначення ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації наведеної у листі Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України від 17 лютого 2022 року № 22/005706-18 вказане подання ВРП надійшло до Офісу Президента України 26 липня 2021 року та зареєстровано за вх. № 139/39436-01 (а.с. 16).

За змістом відповіді Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України від 29 серпня 2022 року № 22/040624-18 на запит ОСОБА_1 подання ВРП про призначення позивачки на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва опрацьовано профільними структурними підрозділами Офісу Президента України. За результатом такого опрацювання підготовлено підготовлено відповідний проект Указу Президента України (а.с. 19).

У відповіді на запити ОСОБА_1 від 22 листопада 2022 року № 3296, 3297 Департамент з питань звернень громадян Офісу Президента України від 28 листопада 2022 року № 22/1-09/3637 повідомив, що проект Указу Президента України «Про призначення суддів», у тому числі щодо призначення позивачки на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва, передано для доповіді Главі держави (а.с. 18).

Згідно з відповіддю Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України від 23 липня 2024 року № 22/032905-10 на запит ОСОБА_1 подання ВРП про призначення позивачки на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва опрацьовано профільними структурними підрозділами Офісу Президента України. Проєкт Указу Президента України «Про призначення суддів» передано в установленому порядку для доповіді Президентові України (а.с. 20).

Оскільки станом на 29 серпня 2024 року, час звернення до суду, подання ВРП не розглянуто Президентом України, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частинами першою та другою статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України судоустрій, судочинство, статус суддів визначаються виключно законами України.

Так, Закон України № 1402-VIII визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Станом на час участі позивачки у процедурі добору кандидатів на посади суддів місцевих судів, порядок добору та призначення на посаду судді визначався статтею 70 Закон України № 1402-VIII.

Відповідно до частини першої зазначеної статті, добір та призначення на посаду судді здійснюється в порядку, визначеному цим Законом, та включає такі стадії:

1) рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про оголошення добору кандидатів на посаду судді з урахуванням прогнозованої кількості вакантних посад суддів;

2) розміщення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на своєму офіційному веб-сайті оголошення про проведення добору кандидатів на посаду судді.

В оголошенні має бути зазначено кінцевий термін подання документів до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, що не може бути меншим ніж 30 днів із дати розміщення оголошення, а також прогнозована кількість вакантних посад суддів на наступний рік;

3) подання особами, які виявили намір стати суддею, до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України відповідної заяви та документів, визначених статтею 71 цього Закону;

4) здійснення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України перевірки відповідності осіб, які звернулися із заявою для участі в доборі, установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді на основі поданих документів;

5) допуск Вищою кваліфікаційною комісією суддів України осіб, які за результатами перевірки на час звернення відповідають установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді, до участі у доборі та складенні відбіркового іспиту;

6) складення особою, допущеною до участі у доборі, відбіркового іспиту;

7) встановлення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України результатів відбіркового іспиту та їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

8) проведення стосовно осіб, які успішно склали відбірковий іспит, спеціальної перевірки в порядку, визначеному законодавством про запобігання корупції, з урахуванням особливостей, визначених статтею 74 цього Закону;

9) проходження кандидатами, які успішно склали відбірковий іспит та пройшли спеціальну перевірку, спеціальної підготовки; отримання свідоцтва про проходження спеціальної підготовки;

10) складення кандидатами, які пройшли спеціальну підготовку, кваліфікаційного іспиту та встановлення його результатів;

11) зарахування Вищою кваліфікаційною комісією суддів України кандидатів на посаду судді за результатами кваліфікаційного іспиту до резерву на заміщення вакантних посад судді, визначення їх рейтингу, оприлюднення списку кандидатів на посаду судді, включених до резерву та рейтингового списку, на офіційному веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

12) оголошення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України відповідно до кількості вакантних посад судді у місцевих судах конкурсу на заміщення таких посад;

13) проведення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України конкурсу на заміщення вакантної посади судді на основі рейтингу кандидатів, які взяли участь у такому конкурсі, та внесення рекомендації Вищій раді правосуддя щодо призначення кандидата на посаду судді;

14) розгляд Вищою радою правосуддя рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та ухвалення рішення щодо кандидата на посаду судді;

15) видання указу Президента України про призначення на посаду судді - у разі внесення Вищою радою правосуддя подання про призначення судді на посаду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пройшла передбачені Законом № 1402-VIII стадії призначення на посаду судді, а саме: рішенням від 07 серпня 2019 року № 427/дс-19 ВККС рекомендувала ОСОБА_1. для призначення на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва; 22 липня 2021 року ВРП рішенням № 1667/0/15-21 вирішила внести Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Печерського районного суду міста Києва, яке направлене до Офісу Президента України та зареєстроване 26 липня 2021 року за вх. № 139/39436-01.

Згідно з матеріалів справи та пояснень сторін по справі, станом на час звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом Президент України не розглянув вказане подання ВРП.

Саме питання встановлення наявності або відсутності протиправної бездіяльності Президента України щодо нерозгляду подання ВРП у передбачений законом строк є предметом спору у цій справі.

12. Так, статтею 102 Конституції України встановлено, що Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Згідно частини третьої статті 106 Конституції України, яка визначає повноваження Президента України, на основі та на виконання Конституції і законів України глава держави видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

До конституційних повноважень Президента України, серед іншого, належить також призначення на посаду судді. Згідно із частинами першою, другою статті 128 Конституції України призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням ВРП у порядку, встановленому законом. Призначення на посаду судді здійснюється за конкурсом, крім випадків, визначених законом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 131 Конституції України подання Президенту України про призначення судді на посаду вносить ВРП.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII), який визначає статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП, передбачено, що ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Аналогічно до положень пункту 1 частини першої статті 131 Конституції України, статтею 3 та частинами першою, другою статті 36 Закону № 1798-VIII визначено, що до повноважень ВРП належить, зокрема, внесення подання про призначення судді на посаду. Рішення щодо внесення Президентові України подання про призначення судді на посаду ухвалюється ВРП за результатами розгляду рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, до якої обов`язково додається особова справа (досьє) кандидата на посаду судді.

Водночас порядок призначення на посаду судді встановлено статтею 80 Закону № 1402-VIII.

Відповідно до частини першої вказаної статті Закону № 1402-VIII призначення на посаду судді здійснюється Президентом України на підставі та в межах подання ВРП, без перевірки додержання встановлених цим Законом вимог до кандидатів на посаду судді та порядку проведення добору чи кваліфікаційного оцінювання кандидатів.

Будь-які звернення щодо кандидата на посаду судді не перешкоджають його призначенню на посаду. Викладені в таких зверненнях факти можуть бути підставою для порушення Президентом України перед компетентними органами питання про проведення в установленому законом порядку перевірки цих фактів.

Президент України видає указ про призначення судді не пізніше тридцяти днів із дня отримання відповідного подання ВРП (частина друга цієї статті).

Отже, отримавши подання ВРП про призначення ОСОБА_1. на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва Президент України мав відреагувати на подання ВРП протягом тридцяти днів.

Цей строк є гарантійним як у сенсі забезпечення формування корпусу суддів і реалізації ВРП відповідних дискреційних повноважень для цього, так і для захисту права особи, яка взяла участь у доборі на зайняття посади судді. Тому для розгляду Президентом України подання ВРП строк у тридцять днів є достатнім, прийнятним, обов`язковим і розумним.

Установлення такого строку покликане забезпечити дотримання необхідного (справедливого) балансу між суспільними (публічними) інтересами, які полягають у формуванні суддівського корпусу і виражені конституційно визначеним обов`язком участі Президента України у формуванні судової влади, та приватними інтересами позивачки і розглядається (з`ясовується) в контексті оцінки бездіяльності Президента України щодо розгляду подання ВРП про призначення на посаду судді як протиправної.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2024 року у справі № 9901/506/21, аналізуючи положення статті 128 Конституції України та частини другої статті 80 Закону № 1402-VIII.

13. Стосовно наявності чи відсутності в діях відповідача протиправної бездіяльності колегія суддів КАС ВС зазначає про таке.

Частина друга статті 2 КАС України встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи доводи позивачки стосовно протиправної бездіяльності, вчиненої відповідачем, колегія суддів зазначає, що оцінка судом при вирішенні адміністративного позову поведінки суб`єкта владних повноважень за критерієм правомірності, безумовно, повинна ґрунтуватися насамперед на конституційному положенні про законність діяльності органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово наголошувала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Тобто бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права та інтереси особи в тому разі, якщо такий суб`єкт повинен був вчинити, але не вчинив певних дій на реалізацію покладеної на нього компетенції.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.

Самі по собі строки, встановлені правовою нормою для прийняття зобов`язаним суб`єктом рішення (вчинення певної дії/дій), поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, сукупністю фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набуває (може набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк.

Аналогічний підхід висловлений Верховним Судом України у постанові від 13 червня 2017 року у справі № П/800/490/15 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 квітня 2018 року у справі № П/9901/137/18, від 27 лютого 2020 року у справі № 800/304/17 та від 30 травня 2024 року у справі № 9901/506/21.

Разом з цим, представник відповідача не навів заперечень щодо протиправної бездіяльності Президента України, пов`язаної з нерозглядом подання ВРП починаючи з 26 липня 2021 року і дотепер. Аргументи відзиву на позовну заяву обмежуються лише посиланнями на пропущення позивачкою строку звернення до суду з цим позовом.

Натомість, таким доводам представника відповідача було надано правову оцінку Верховним Судом в ухвалі від 04 листопада 2024 року та відхилено їх.

Колегія суддів КАС ВС зауважує, що зміст частини першої статті 80 Закону України № 1402-VIII указує, що «підстави та межі» призначення на посаду судді встановлюються поданням ВРП.

З огляду на це, вирішення питання щодо призначення суддів належить до виключної дискреції ВРП, а Президент України, реалізуючи ініціативу останньої, видає указ про призначення судді. Будь-які звернення щодо кандидата на посаду судді не перешкоджають його призначенню на посаду.

Враховуючи викладене колегія суддів КАС ВС дійшла висновку, що строк з 26 липня 2021 року та до 29 серпня 2024 року, моменту звернення до суду з цим позовом, був достатнім і розумним для розгляду подання ВРП від 22 липня 2021 року № 1667/0/15-21 про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва відповідно до вимог статті 80 Закону України № 1402-VIII.

З огляду на «церемоніальну роль» Президента України у питанні призначення суддів та враховуючи, що з моменту надходження подання ВРП до Офісу Президента України і до моменту звернення до суду з цим позовом минуло більше трьох років, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана бездіяльність відповідача перебуває поза межами критеріїв розумного строку, у зв`язку з чим є протиправною.

Відповідно до частини першої, пункту другого частини другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, шляхом визнання протиправною бездіяльності Президента України щодо нерозгляду подання ВРП від 22 липня 2021 року № 1667/0/15-21 про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва та зобов`язання Президента України розглянути подання ВРП від 22 липня 2021 року № 1667/0/15-21 про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва.

14. За нормами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за подання адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) сплатила судовий збір у розмірі 1937,92 грн, що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 29 серпня 2024 року.

Понесені позивачкою судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Президента України (01220, м. Київ, вул. Банкова, 11) у розмірі 1937,92 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 139, 241- 246, 255, 266, 295 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Президента України щодо нерозгляду подання Вищої ради правосуддя від 22 липня 2021 року № 1667/0/15-21 про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва.

Зобов`язати Президента України розглянути подання Вищої ради правосуддя від 22 липня 2021 року № 1667/0/15-21 про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Шевченківського районного суду міста Києва.

Стягнути з Президента України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1937,92 гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Стрелець Т.Г.

Судді Стеценко С.Г.

Бевзенко В.М.

Коваленко Н.В.

Стародуб О.П.