Справа № 127/3025/25
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/3025/25
Провадження № 2-а/127/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 рокумісто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

28.01.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що постановою поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області капрала Туркевича Р.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 23.01.2025 року о 20 годині 45 хв в с.Махнівка (Комсомольське) дорога АД М-21 243 км, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив вимоги п.п 9.2.б ПДР України.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач зазначає, що рухаючись АД М-21 в напрямку Житомир-Вінниця - під`їжджаючи до перехрестя з круговим рухом, він пригальмував, переконався в безпечності проїзду перехрестя виконав проїзд перехрестя відповідно до знаків та розмітки, не змінюючи напрямку руху, що можна побачити, як зазначає позивач, у наданому відеодоказі з відеореєстратора автомобіля, відеофайл - video_001. Одразу після перетину перехрестя, він був зупинений сержантом за порушення п.п.9.2.б ПДР України. Керуючи автомобілем, позивач стверджує, що не змінював напрямку руху (продовжував їхати прямо), та не здійснював маневрування, а саме повороту праворуч чи ліворуч, на підтвердження зазначеного позивач посилається на відеодоказ (відеофайл - video_001), який доданий до позовної заяви.

Позивач звертає увагу на те, що у постанові відсутнє посилання на технічний засіб на який зафіксовано адміністративне правопорушення, а докази по справі йому було представлено з особистого мобільного телефону марки iPhone працівника поліції, що порушує наказ №1026 від 18.12.2018 року. Також позивач звертає увагу, що на відео записі, яке йому демонстрували у вигляді доказу по справі про адміністративне порушення з особистого телефону, його автомобіль видно лише з моменту зупинки працівником поліції, де він зупинився з дотриманням всіх вимог зупинки транспортного засобу, запис перетину самого перехрестя йому не було продемонстровано жодним чином.

Позивач просив не піддавати сумнівам автентичності записів відеодоказів доданих до позовної заяви, у зв`язку з різницею у часі на одну годину, що пояснюється тим, що згідно з технічних характеристик відеореєстратора 70mai Dash Cam Pro Plus+ моделі A500S зміна дати та часу відбувається при синхронізації з мобільним пристроєм. Після переходу на літній/зимовий час, позивач не синхронізував мобільний телефон з відеореєстратором у зв`язку з відсутністю необхідності підключатись до відеореєстратора, дата та коородинати з місця події повністю співпадають з датою та адресою місця події (фотодоказ з введеними координатами на платформі вкритого доступу карт загального користування - google maps позивач додає до позовної заяви).

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд, скасувати постанову поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області капрала Туркевича Р.В. серії ЕНА №3922771 від 23.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2025, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

03.03.2025 на адресу суду від представника відповідача Грінченка Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, просив відмовити в повному обсязі з підстав зазначених в постанові про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3922771 від 23.01.2025. Представник відповідача зазначив, що обставину вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксовано на портативний відеореєстратор №476146 та камеру зовнішнього відеоспостереження, яка вмонтована на корпусі стаціонарного посту поліції на 243 км АД-М21, відео з якого міститься на оптичному диску, який було долучено до відзиву.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення, судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 23.01.2025 поліцейським другого взводу першої роти першого батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Туркевичем Р.В. винесено постанову серії ЕНА №3922771 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 . Зі змісту постанови вбачається, що 23.01.2025 о 20:46, с.Махнівка (Комсомольське), дорога АД М-21, 243 км., водій керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б. ПДР у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с. 6).

В матеріалах справи наявне відео з портативного відео реєстратора поліцейського, який був закріплений на форменому одязі під час винесення оскаржуваної постанови та відео з камер зовнішнього відеоспостереження, яка вмонтована на корпусі стаціонарного посту поліції на 243 км АД-М21 (а.с.25).

Також до матеріалів позовної заяви позивачем долучені відео файли з відеореєстратора автомобіля позивача (а.с.12).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові серії ЕНА №3922771 від 23.01.2025, представником відповідача надано суду відео з портативних відео реєстраторів поліцейських, які були закріплені на форменому одязі під час винесення оскаржуваної постанови та відео з камер зовнішнього відеоспостереження, яка вмонтована на корпусі стаціонарного посту поліції на 243 км АД-М21. Однак досліджуючи відео надане стороною відповідача з камер зовнішнього відеоспостереження, яка вмонтована на корпусі стаціонарного посту поліції на 243 км АД-М21 під назвою «Відео 1» суд зазначає наступне. Дане відео є фрагментарним, тривалістю 4 секунди, якість представленого відео не дає суду можливості оцінити чи подавав позивач сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку при виїзді з перехрестя з круговим рухом, тому даний доказ суд не бере до уваги.

Що стосується відео, що надане стороною відповідача з камери зовнішнього відеоспостереження, яка вмонтована на корпусі стаціонарного посту поліції на 243 км АД-М21 під назвою «Відео 2» суд зазначає, що даний доказ також є неналежним, оскільки з його змісту неможливо встановити фактичні обставини справи, тому суд також не бере його до уваги.

Дослідивши наданий суду відеозапис з портативного відеореєстратора працівника поліції, судом встановлено, що поліцейським другого взводу першої роти першого батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції ОСОБА_2 зупинено автомобіль Volkswagen Golf днз НОМЕР_2 яким керував водій ОСОБА_1 . Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 причину його зупинки, а саме порушення позивачем п. 9.2. б ПДР.

Зі змісту даного відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував обставину, що з`їжджаючи з перехрестя з круговим рухом він не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, однак стверджував, що оскільки, на його думку, він рухався прямо та фактично не змінюючи напрямок руху, тому з`їжджаючи з перехрестя з круговим рухом не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 9.1. ПДР попереджувальними сигналами є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до п. 9.2.б. ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Оцінюючи вищенаведене суд зазначає, що при виїзді з перехрестя з круговим рухом водій зобов`язаний увімкнути відповідний покажчик повороту, тому відповідно до п. 9.2.б. ПДР водій, який не виконав відповідну вимогу має нести відповідальність, яка встановлена законом.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в своїй позовній заяві не заперечує факту того, що він не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при виїзді з перехрестя з круговим рухом, натомість зазначає, що рухаючись АД М-21 в напрямку Житомир-Вінниця - під`їжджаючи до перехрестя з круговим рухом, він пригальмував, переконався в безпечності проїзду перехрестя виконав проїзд перехрестя відповідно до знаків та розмітки, не змінюючи напрямку руху та не здійснюючи маневрування, а тому на його переконання показчик повороту він вмикати був не зобов`язаний. На підтвердження зазначеного посилається на відеодоказ з відеореєстратора власного автомобіля відеофайл «video_001». Суд дослідив зазначене відео з відеореєстратора автомобіля долучене позивачем до позовної заяви та зазначає наступне. Зі змісту даного відео вбачається, що автомобіль рухається прямо, заїжджає на перехрестя з круговим рухом, здійснює маневр та з`їжджає з перехрестя з круговим рухом. Також з даного відео вбачається, що перед перехрестям з круговим рухом на ділянці дороги АД М-21 в напрямку Житомир-Вінниця розміщені наказові дорожні знаки 4.1. "Рух прямо", 4.2 "Рух праворуч", 4.3 "Рух ліворуч" та попереджувальний дорожній знак 1.19 Перехрещення з рухом по колу, тому суд враховує наявність дорожнього знаку Перехрещення з рухом по колу, а отже, рух по АД М-21 в напрямку Житомир-Вінниця по перехресті з круговим рухом ОСОБА_1 здійснювався не по прямій лінії, а передбачав здійснення певних маневрів із зміною напрямку руху, які згідно правил дорожнього руху необхідно показувати світловими покажчиками відповідного напрямку. Отже, позивач, виїжджаючи з перехрестя з круговим рухом з урахуванням наявності вказаного вище дорожнього знаку, мав декілька варіантів для подальшого руху, тому здійснюючи маневри та рухаючись по головній дорозі, яка на перехресті змінює свій напрямок руху, водій зобов`язаний був показати свій напрям іншим учасникам дорожнього руху світловим покажчиком повороту відповідного напрямку (праворуч).

Згідно п.1.10 ПДР маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Відповідно до вимог п. 9.4 ПДР України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Подавання сигналу покажчиками повороту відноситься до попереджувальних сигналів. Тобто такі дії попереджають інших учасників дорожнього руху про майбутні наміри здійснити відповідні дії, в той час інші учасники дорожнього руху при обранні поведінки при русі транспортного засобу враховують попереджувальні сигнали подані іншими учасниками дорожнього руху. Подання попереджувальних сигналів завчасно передбачено з цілю забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 10.5. Правил поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Враховуючи наведені висновки, доводи позивача про те, що він не був зобов`язаний вмикати світловий покажчик повороту відповідного напрямку, суд вважає необґрунтованими.

Таким чином, суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_1 , в с.Махнівка (Комсомольське) дорога АД М-21 243 км не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що правопорушення він не вчиняв або, що його вина у цьому відсутня. Доводи представника відповідача щодо правомірності винесення працівником поліції оскаржуваної постанови позивачем не спростовані.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським другого взводу першої роти першого батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Туркевичем Р.В. правомірно було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3922771 від 23.01.2025 року.

Відповідачем було надано належні докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином постанова серії ЕНА №3922771 від 23.01.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є законною, а тому позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення слід залишити без задоволення.

Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 8, 9, 33, 122, 251, 293 КУпАП, ст. 72, 77, 90, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА №3922771 від 23.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вулиця Ботанічна, буд. 24.

Суддя: