Справа № 480/8413/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 р. Справа № 480/8413/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2024, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, м. Суми, по справі № 480/8413/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко Антоніни Миколаївни

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко Антоніни Миколаївни (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- допустити найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко А.М. щодо продовження строку розгляду запиту від 13.06.2023 про надання публічної інформації на двадцять робочих днів;

- допустити найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко А.М. щодо продовження строку розгляду запиту від 12.07.2023 про надання публічної інформації на двадцять робочих днів;

- допустити найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради розглянути запит від 12.07.2023 у встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації» строки з урахуванням висновків суду, що будуть зроблені при розгляді цієї справи;

- допустити найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради на користь ОСОБА_1 10000 грн моральної шкоди, завданої протиправними діями.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі № 480/8413/23 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради в особі керівника Наймитенко Антоніни Миколаївни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі № 480/8413/23 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що невмотивоване затягування в наданні публічної інформації щодо створених відповідачем офіційних документів, що регулюють порядок надання ним адміністративних послуг є грубим порушенням права на своєчасну інформацію, порушенням правової визначеності в діяльності суб`єкта владних повноважень та фактично свідчить про свавільне втручання в права людини на доступ до інформації. Позивач зауважує, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні помилково виправдав протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, який без належного тому обґрунтуванню затримав надання п`яти сторінок публічної інформації офіційних документів створених безпосередньо відповідачем для регулювання власної ж діяльності з надання адміністративних послуг.

Окрім того, позивач наголошує на тому, що суд першої інстанції впродовж десяти місяців розглядав справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та виправдав бездіяльність відповідача який, готував двадцять робочих днів п`ять сторінок офіційних документів, які регламентують порядок надання адміністративних послуг.

Відповідачем на апеляційну скаргу подано відзив, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до пунктів 1 та 3 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, від учасників справи не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участю, правовідносини та предмет доказування у справі, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради з проханням надати належним чином засвідчені документи, а саме: інформаційну картку адміністративної послуги у сфері соціального захисту населення «Призначення грошової компенсації вартості проїзду до санаторнокурортного закладу (відділення спинального профілю) і назад особам, які супроводжують осіб з інвалідністю І та ІІ групи з наслідками травм і захворюваннями хребта та спинного мозку»; наказ по управлінню праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради, яким затверджено, вказану в пункті 1 запиту, інформаційну картку адміністративної послуги; копію сторінки реєстрації в журналі наказів (чи в іншому відповідному реєстраційному документі) по управлінню праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради щодо реєстрації наказу про який йдеться в пункті 2 запиту (а.с. 15).

На звернення позивача, листом від 19.06.2023 № 1884 Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради повідомило позивача про продовження строку розгляду вказаного запиту до 20 робочих днів у зв`язку з необхідністю надання великого обсягу інформації та потребою у пошуку інформації серед значної кількості даних (а.с. 18а).

Листом Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради від 30.06.2023 № 2015 позивачу було надано відповідь на запит від 13.06.2023 та долучено копії запитуваних документів (а.с.20-25).

У подальшому, 12.07.2023 позивач звернулася до Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації з інформаційним запитом, в якому просила надати належним чином засвідчені копії технологічної картки щодо надання адміністративної послуги, що надається згідно інформаційної картки адміністративної послуги у сфері соціального захисту населення «призначення грошової компенсації вартості проїзду до санаторнокурортного закладу (відділення спинального профілю) і назад особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I та II групи з наслідками травм і захворюваннями хребта та спинного мозку»; копію наказу по ДСЗН Сумської ОДА, яким затверджено, вказану в пункті 1 цього запиту, технологічну картку адміністративної послуги; сторінки реєстрації в журналі наказів (чи в іншому відповідному реєстраційному документі) по ДСЗН Сумської ОДА щодо реєстрації наказу, про який йдеться в пункті 2 запиту (а.с. 16).

Вказаний запит було розглянуто Управлінням праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради та листом від 20.07.2023 № 2286 відповідач повідомив, про продовження строку розгляду вказаного запиту до 20 робочих днів у зв`язку з необхідністю надання великого обсягу інформації та потребою у пошуку інформації серед значної кількості даних (а.с. 19).

Листом Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради від 11.08.2023 № 2459 позивачу було надано відповідь на запит від 12.07.2023 та долучено копії запитуваних документів, що підтверджується відповідачем у відзиві.

Не погоджуючись з продовженням до 20 робочих днів строку розгляду запитів позивача від 13.06.2023 та від 12.07.2023, остання звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні вимог позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з обґрунтуванням відповідача щодо продовження строку розгляду запитів через потребу у додатковому часі з огляду необхідність пошуку інформації серед значної кількості даних та значну віддаленість у часі, а також у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів, які б спростовували доводи відповідача щодо того факту, що він міг надати запитувану інформацію у коротший строк, з огляду на те, що запитувана інформація була надана у строк, що не перевищує 25 робочих днів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що доводи позивача про порушення її права на доступ до публічної інформації, безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно вимог статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

При цьому, за змістом пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно із статтею 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За правилами статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

В силу положень ст. 16 Закону № 2939-VI розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом. Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Стаття 19 Закону № 2939-VI визначає, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Частина перша статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

За приписами частин другої та третьої статті 20 Закону № 2939-VI у разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина четверта статті 20 Закону № 2939-VI).

Системний аналіз наведених норм свідчить, що запит на інформацію є одним із видів забезпечення доступу до публічної інформації. З огляду на зазначене, відповідач, в межах своїх повноважень, повинен розглянути запит та надати обґрунтовану відповідь. Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Водночас, якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження.

Із матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивач звернулась із запитом на доступ до інформації 13.06.2023 (а.с. 15 том 1).

На звернення позивача, листом від 19.06.2023 № 1884 (а.с. 18а том 1) Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради повідомило позивача про продовження строку розгляду вказаного запиту до 20 робочих днів у зв`язку з необхідністю надання великого обсягу інформації та потребою у пошуку інформації серед значної кількості даних.

Листом Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради від 30.06.2023 № 2015 (а.с.20-25 том 1) позивачу було надано відповідь на запит від 13.06.2023 разом із копіями запитуваних документів.

Окрім того, 12.07.2023 позивач знову направила запит на доступ до інформації (а.. 16 том 1), на який Управлінням праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради листом від 20.07.2023 № 2286 (а.с. 19 том 1) повідомлено про продовження строку розгляду вказаного запиту до 20 робочих днів у зв`язку з необхідністю надання великого обсягу інформації та потребою у пошуку інформації серед значної кількості даних.

Листом Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради від 11.08.2023 № 2459 позивачу було надано відповідь на запит від 12.07.2023 разом із копіями запитуваних документів.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що відповідач, як розпорядник інформації, скористався своїм правом, передбаченим частиною четвертою статті 20 Закону № 2939-VI, щодо можливості продовження розгляду запиту.

Водночас, за приписами частини четвертої статті 20 Закону № 2939-VI визначено, що продовження розгляду запиту може мати місце лише у двох випадках, а саме - надання великого обсягу інформації або необхідність пошуку інформації серед значної кількості даних.

З наведеного вбачається, що саме вказані обставини можуть бути підставою для продовження терміну розгляду запиту на публічну інформацію. Крім цього, вказана норма встановлює обов`язок розпорядника не пізніше п`яти робочих днів, з дня отримання запиту, у письмовій формі повідомити запитувача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у 5-денний строк, з дня отримання запиту позивача від 13.06.2023 та від 12.07.2023, сформував письмові повідомлення про продовження строку розгляду вказаних запитів до 20 робочих днів, яких також, у якості обґрунтування, зазначив про необхідність надання великого обсягу інформації та потребу у пошуку інформації серед значної кількості даних.

При цьому, з огляду на зміст запитів позивача від 13.06.2023 та від 12.07.2023, та надання на запити позивача витягу з книги реєстрації наказів Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради з основної діяльності від 15.01.2014, колегія суддів не виключає, що пошук необхідної інформації міг дійсно потребувати більше часу, аніж 5 робочих днів.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про те, що надання п`яти аркушів у відповідь на запит не може вважатися належним обґрунтуванням затримки у наданні публічної інформації, колегія суддів зауважує, що Закон № 2939-VI не містить приписів, які б вказували, що певна кількість аркушів у відповідь на запит не може вважатися достатньою для використання розпорядником інформації свого права передбаченого частиною четвертою статі 20 Закону № 2939-VI. В той же час, кількість аркушів отриманих у відповідь на запит на публічну інформацію не може вказувати безумовно на те, який саме обсяг даних було опрацьовано розпорядником інформації задля формування відповіді на запит громадянина. Таким чином, посилання позивача на незначний обсяг отриманих документів у відповідь на її запити, не можуть вказувати на необґрунтовану затримку у наданні публічної інформації, у зв`язку з чим колегія суддів такі доводи вважає безпідставними.

Крім того, в ході перегляду судом апеляційної інстанції даної справи у відповідача було витребувано на підставі ухвали суду докази існування великого обсягу інформації для надання відповіді на запит про надання публічної інформації, що потребувало пошук такої інформації серед значної кількості даних та відповідно обґрунтовувало продовження строку розгляду запиту до двадцяти робочих днів на підставі частини четвертої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Так, на виконання такої ухвали відповідачем повідомлено, що у зв`язку з агресією росії проти України та дією в спірний період в Україні воєнного стану за розпорядженням Шосткинської міської територіальної громади Шосткинського району Сумської області архівні та інші документи були вивезені з приміщення Управління на зберігання в захищене місце.

При цьому, інформація, яку мала намір та у подальшому отримала гр. ОСОБА_1 , потребувала пошуку, зокрема, у книзі реєстрації наказів Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради з основної діяльності за 2014 рік.

В той же час, питання, які викладені у заявах гр. ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 13.06.2023 та від 12.07.2023 відносяться до повноважень сектору з питань соціальних послуг, соціального захисту ветеранів та осіб з інвалідністю, а згідно штатного розкладу сектор з питань соціальних послуг, соціального захисту ветеранів та осіб з інвалідністю має двох працівників.

Працівники вказаного сектору щотижня обслуговують близько 120 осіб, а саме: 40 осіб з інвалідністю (у тому числі Захисників України та осіб з інвалідністю 1 групи) з питання забезпечення допоміжними засобами реабілітації (засоби пересування, протезно-ортопедичні вироби, допоміжні засоби для особистої рухомості тощо); 20 осіб похилого віку та осіб з інвалідністю з питання надання соціальних послуг, зокрема соціальне обслуговування на дому; 15 дітей з інвалідністю з питання отримання реабілітаційних послуг у реабілітаційних установах; 3 осіб похилого віку та осіб з інвалідністю з питання оформлення їх до будинків інтернатів; 40 осіб пільгової категорії населення з інших питань (роз`яснення щодо пільг особам з інвалідністю, забезпечення санаторно-курортним лікуванням, виплати компенсації замість путівки, внесення пільгового посвідчення до Централізованого банку даних з проблем інвалідності тощо).

Крім того, працівниками вказаного сектору забезпечується: підготовка звітів (поточних, щомісячних, щоквартальних), відповідей на запити, заяви та звернення громадян з питань, які відносяться до повноважень сектору з питань соціальних послуг, соціального захисту ветеранів та осіб з інвалідністю, участь у семінарах, вебінарах та навчаннях у онлайн форматі.

Отже, вивезення документів до іншого місця зберігання у зв`язку із введення воєнного стану та значне навантаження в роботі на сектор з питань соціальних послуг, соціального захисту ветеранів та осіб з інвалідністю Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради, зумовило продовження відповідачем строку розгляду запиту, а тому доводи позивача про невмотивоване затягування у наданні інформації, колегія суддів вважає безпідставним.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції впродовж десяти місяців розглядав справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, колегія суддів не приймає до уваги, адже тривалий розгляд справи не є обов`язковою підставою для скасування рішення суду та задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутності будь-яких доказів, які б спростовували доводи відповідача щодо того факту, що він міг надати запитувану інформацію у коротший строк, з огляду на те, що запитувана інформація була надана у строк, що не перевищує 25 робочих днів.

Підсумовуючи приведене вище, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи заявника апеляційної скарги, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 по справі № 480/8413/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій