Справа № 160/29259/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/29259/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року (суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.07.2024 року №73 (в частині відмови у зарахуванні позивачу до пільгового стажу час роботи в період з 13.01.2000 по 29.05.2001);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 13.01.2000 по 29.05.2001 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення на підставі заяви 06.07.2023, та здійснити відповідні нарахування та виплату.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/34604/23 відповідач прийняв нове рішення 11.07.2024 №73 про відмову у призначенні пенсії, в якому вказав, що до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1 не зараховано період з 13.01.2000 по 29.05.2001, оскільки наявна перерва між наказами про результати атестацій робочих місць за умовами праці. Вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, представник позивача звернувся до суду за захистом порушених прав та законних інтересів позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.07.2024 №73 (в частині відмови у зарахуванні позивачу до пільгового стажу час роботи в період з 13.01.2000 по 29.05.2001);

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 13.01.2000 по 29.05.2001 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення на підставі заяви 06.07.2023, та здійснити відповідні нарахування та виплату.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником зазначено, що атестація робочого місяця обов`язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 21.08.1992, як передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442. До пільгового стажу роботи за Списком №1 підстави для зарахування період роботи з 13.01.2000 по 29.05.2001 відсутні, оскільки перерва між наказами про результати атестацій робочих місць за умовами праці, на що суд першої інстанції не врахував при задоволенні даного періоду. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/34604/23 від 29.03.2024 до пільгового стажу за Списком № 1 зараховано періоди роботи з 06.07.1994 по 26.08.1997. Зазначено, що за доданими документами заявник має право на призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.05.2024 із зниженням пенсійного віку на 9 років. Вік заявника 50 років 1 місяць 29 днів. Страховий стаж особи з урахуванням кратності становить 32 роки 11 місяців 29 днів. Пільговий стаж особи за Списком № 1 становить 9 років 5 місяців 1 день. Враховуючи вищевикладене вважає, що пенсійним органом правомірно винесено рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії, що передбачено частиною 2 ст. 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у позивача відсутній необхідних страховий та пільговий стаж роботи по Списку № 1, а саме 10 років .

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 в адміністративній справі №160/34604/23 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправними та скасовано рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 14.07.2023 № 73 та рішення про результати розгляду заяви комісією при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 01.09.2023 №11 (в частині відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу час роботи на посаді слюсаря по ремонту гірничого обладнання на фабриках ПівнГЗК з 06.07.1994 по 26.08.1997) та зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати цей період до пільгового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №l.

За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення від 29.03.2024 оскаржено до Третього апеляційного суду, який своєю ухвалою від 17.06.2024 повернув скаргу ГУ ПФУ у Рівненській області.

Крім того, судом встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №160/34604/23 ГУ ПФУ в Рівненській 11.07.2024 прийняв рішення №73, про відмову у призначенні пенсії, в якому вказав, що до пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано період з 13.01.2000 по 29.05.2001, оскільки перерва між наказами про результати атестацій робочих місць за умовами праці.

Також відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що вік заявника становить 50 років 1 місяць 29 днів, страховий стаж 32 роки 11 місяців 29 днів, пільговий стаж за Списком № 1 9 років 5 місяців 1 день.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 160/34604/23 від 29.03.2024 до пільгового стажу за Списком № 1 зараховано періоди роботи з 06.07.1994 по 26.08.1997 та позивач має право на призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.05.2024 із зниженням пенсійного віку на 9 років.

Отже, спір між сторонами виник з підстав незарахування спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Пенсійним фондом до пільгового стажу не зараховано період з 13.01.2000 по 29.05.2001, оскільки наявна перерва в атестації робочих місць за умовами праці.

Частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону 1058-IV визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 3, 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 р (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

За змістом приписів п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до п. 2 Порядку № 442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п. 4, 8-10 Порядку № 442 строки проведення атестації робочих місць визначаються безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться атестація робочих місць не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Верховний Суд України у постановах від 16.09.2014 у справі №21-307а14, від 23.01.2018 у справі № 732/2003/14 зробив висновок, що атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку № 442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п. 4 Порядку № 442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а. При цьому Верховний суд відступив від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21- 519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Відповідно до частина 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 слідує, що атестація робочих місць за умовами праці електрику дільниці проведена, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 на підставі постанови № 330/39 від 30.05.2001 (запис № 12).

Враховуючи, що атестація робочих місць проводиться не рідше одного разу на 5 років, то попередня атестація мала відбутися на підприємстві, це працював позивач не пізніше 30.05.1996.

Таким чином, навіть за умови не проведення з 30.05.1996 атестації робочого місця, на позивача не може бути покладена відповідальність за це, а тому ГУ ПФУ в Рівненській області протиправно не зарахувало позивачу до пільгового стажу період роботи з 13.01.2000 по 29.05.2001.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення (далі - Порядок №22-1), відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV).

Згідно зі статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

При цьому, колегія суддів враховує, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу.

Отже, перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо виключно на позивача є неприйнятним.

Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко