Справа № 320/58081/24
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Київ справа №320/58081/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання стягнення коштів,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить суд:

стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 200 974,40 грн майнової шкоди у вигляді неотриманого гарантованого відшкодування коштів за вкладом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на протиправність дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме в частині не виплати гарантованої суми у розмірі 200 000,00 грн, право на отримання якої підтверджується рішеннями у справі №826/23408/15.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2024, позовну заяву розподілено судді Жуковій Є.О.

11 грудня 2024 року зазначену позовну заяву було фактично передано судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року відкрито провадження у справі №320/58081/24, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребуваних документів.

04 квітня 2025 року до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач у відзиві зазначає, що відповідно до приписів частини третьої статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день затвердження ліквідаційного балансу банку. Також, згідно з частиною третьою статті 53 Закону з моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна процедура банку вважається завершеною. У зв`язку з цим, Фонд 02 вересня 2024 року припинив виплати гарантованого відшкодування вкладникам АТ «ЗЛАТОБАНК» та завершив ліквідаційну процедуру банку. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» (банк) укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (Договір поточного рахунку) від 28 листопада 2014 року, згідно з яким банк відкриває вкладнику поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до виписки по особовому рахунку на поточний рахунок позивача 01 грудня 2014 року було зараховано суму у розмірі 200 000,00 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України постанови від 12 травня 2015 року №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 13 травня 2015 року №99 «Про початок процедури ліквідації АБ «ЗЛАТОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського В.І. строком на 1 рік з 18 год. 00 хв. 13 травня 2015 року до 12 травня 2016 року включно.

Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 18 травня 2015 року №100 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 13 травня 2015 року №99 «Про початок процедури ліквідації АТ «ЗЛАТОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Згідно з цим рішення ліквідація в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» здійснюється один рік з 14 травня 2015 року до 13 травня 2016 року включно.

На офіційному сайті Фонду за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/121-zlato/1933-1286-fond-harantuvannya-vkladiv-fizychnyh-osib-rozpochynae-vyplaty-koshtiv-vkladnykam-at-zlatobank опубліковано оголошення про те, що з 20 травня 2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «ЗЛАТОБАНК» з 20 травня 2015 року до 01 липня 2015 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду АТ «ОЩАДБАНК».

Фесенко Ю.В. не було включено до переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» за рахунок Фонду.

У зв`язку із чим, позивач звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва із відповідним позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року по справі №826/23408/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського В.І. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (Договір поточного рахунку) від 28 листопада 2014 року. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славінського В.І. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «ЗЛАТОБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (Договір поточного рахунку) від 28 листопада 2014 року. В іншій частині адміністративного позову відмовлено. Присуджено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 974,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року №826/23408/15 касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славкіної Марини Анатоліївни задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року змінено, викладено абзац п`ятий резолютивної частини постанови суду першої інстанції у наступній редакції: «Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб сплачені нею судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 974 грн 40 коп.». В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року залишено без змін.

Як зазначає позивач, вона неодноразово зверталася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою виконати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва.

Так, 14.12.2017 позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з заявою про виконання рішення суду та виплату гарантованої суми вкладу.

17.01.2019 позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з адвокатським запитом щодо виплати позивачу гарантованої суми вкладу.

24.01.2019 відповідач повідомив, що ОСОБА_2 включено до переліку вкладників АТ «ЗЛАТОБАНК», однак виплати призупинені до моменту ухвалення Великою Палатою Верховного Суду остаточного рішення у справі №826/2184/17.

02 вересня 2024 року відповідачем прийнято рішення про припинення виплат гарантованого відшкодування вкладникам АТ «ЗЛАТОБАНК» та завершення ліквідаційної процедури банку.

04 вересня 2024 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на своєму офіційному веб-сайті повідомив вкладників про завершення виплат гарантованого відшкодування вкладникам ПАТ «ЗЛАТОБАНК», посилаючись приписи частини третьої статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб припиняє виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день затвердження ліквідаційного балансу банку.

Позивач, вважаючи, що шкода, розмір якої нею визначено у розмірі невиплаченого гарантованого відшкодування, завдана встановленою у судовому порядку бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду, якою з 2017 року не виконано зобов`язання по здійсненню виплати позивачу гарантованого відшкодування коштів, розміщених на його рахунках в банку, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Фонд гарантування є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Фонд гарантування не здійснює самостійно виведення банку з ринку, а делегує частину своїх повноважень Уповноваженій особі на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації банку.

Порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється Законом та «Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14.

З приписів статей 26, 27 та 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Розділів ІІІ і ІV Положення № 14 вбачається, що Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування (200 000,00 грн.) вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в Загальний реєстр вкладників.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

У відповідності до статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу підстав, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Порядок задоволення майнових вимог вкладників та інших кредиторів банку регулюється Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Фонд виконує свої зобов`язання перед позивачем та несе відповідальність за їх невиконання виключно в межах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачений порядок задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку як на стадії процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, так і на стадії процедури ліквідації.

Разом з цим, зобов`язання з відшкодування шкоди є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових та майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до роду недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин.

Складовими для відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Так, ПАТ «ЗЛАТОБАНК» постанову Окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року по справі №826/23408/15.

виконано та включено ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати гарантованої суми в розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується витягом з переліку вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК» щодо ОСОБА_1 .

Крім того, 16 серпня 2023 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надано представнику позивачки - адвокату Майструку Є.С., відповідь за вих. № 60-9685/23 на його адвокатський запит за вх. № 15327/23 від 11.08.2023 проте, що інформація про ОСОБА_1 включена до Переліку вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду на підставі листа уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» від 04.10.2017 за № 3005/1 та затверджена рішенням виконавчої дирекції Фонду від 12.10.2017 за № 4709. Також проінформовано адвоката Майструка Є.С., що для отримання коштів вкладнику ОСОБА_1 потрібно звернутися в найближче відділення одного із банків-агентів Фонду з паспортом та документом про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Так, позивачкою та її представником після виконання постанови Окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року по справі №826/23408/15 в січні 2019 року не було звернень щодо виплати відповідачем гарантованого відшкодування у розмірі 200 000грн.

Представником позивача до матеріалів позовної заяви долучено лише заяву ОСОБА_1 від 14.12.2017 та адвокатський запит від 17.01.2019 в яких ставилось питання добровільного виконання постанови Окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року по справі №826/23408/15.

Крім того, відповідачем до відзиву до позовної заяви долучено адвокатський запит представника позивача від 04.08.2023 щодо включення ОСОБА_1 до реєстру вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК» які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.08.2023 повідомлено представника позивача адвоката Майструка Є.С. про внесення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК» які мають право на відшкодування коштів за вкладами та повідомлено в яких банківських установах є можливість отримати відповідне відшкодування.

Проте матеріали справи не містять доказів, що вкладник ОСОБА_1 зверталася до відділень банків-агентів Фонду з паспортом та документом про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Тобто з моменту повідомлення представника позивача про включення ОСОБА_1 до реєстру вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК» (січень 2019 року) останніми не було вчинено жодних дій.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо оскарження дій(бездіяльності) фонду щодо призупинення виплат до моменту ухвалення Великою Палатою Верховного Суду остаточного рішення у справі №826/2184/17, про що зазначено в листі 24.01.2019.

Матеріали справи свідчать, що позивачка, тривалий час не вчиняла активних дій щодо отримання коштів, не оскаржувала дії/бездіяльність відповідача щодо не виплати їй вкладу, що дає суду змогу дійти до висновку про не порушення її прав відповідачем.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Тобто, суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або наявність інших ущемлень прав та свобод позивача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність своїх дій, крім того, відповідних доказів про завдання позивачу шкоди суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Резюмуючи викладене, відповідачем доведений факт дотримання норм чинного законодавства, натомість, вимоги позивача, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

З урахуванням положень статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснювати

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.