Справа № 500/685/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/685/25

24 квітня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області, в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства до Борсуківської сільської ради Кременецького району про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду, в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства із позовом до Борсуківської сільської ради Кременецького району, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Боруківської сільської ради щодо не винесення на розгляд сесії ради подання Південно-Західного міжрегіонального управляння лісового та мисливського господарства, Державного агентства лісових ресурсів України №1322 від 03.11.2023 та №1145 від 02.10.2023 з прийняттям рішення про віднесення земель до самозалісених у порядку визначених ч.ч.2,3,5 ст.57-1 Земельного кодексу України;

зобов`язати Борсуківську сільську раду розглянути на сесії ради подання Південно- Західного міжрегіонального управляння лісового та мисливського господарства, Державного агентства лісових ресурсів України №1322 від 03.11.2023 та №1145 від 02.10.2023 та прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земель до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 4 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позову вказано, що земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:1420 площею 5,7595 га, :01:001:1421 площею 7,4355 га, власником яких є Борсуківська сільська рада є самозалісненими.

Південно-західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства на адресу Борсуківської сільської ради 02.10.2023 направлено подання № 1145 щодо віднесення земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1421 площею 7,4355 га до самозалісненої ділянки. Також 03.11.2023 направлено подання № 1322 щодо віднесення земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1420 площею 5,7595 га до самозалісненої ділянки.

З наданої відповіді Борсуківської сільської ради вбачається, що з 02.10.2023 по 12.12.2024 проведено 12 сесійних засідань, однак питання щодо віднесення зазначених земельних ділянок до самозалісених на ці засідання не виносились.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

18.02.2025 до суду від Державного агентства лісових ресурсів України надійшли додаткові пояснення, в яких представник вказує, що Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства зверталося з поданням від 02.10.2023 № 1145 до Борсуківської сільської ради щодо віднесення земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1421 площею 7,4355 га до самозалісненої ділянки.

Також на адресу Борсуківської сільської ради 03.11.2023 направлено подання № 1322 щодо віднесення земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1420 площею 5,7595 га до самозалісненої ділянки.

Борсуківською сільською радою дані подання не виносились на розгляд сесії ради, а лише надано відповіді, що питання щодо віднесення залісених земельних ділянок до самозалісених земель не вирішені.

Відзиву від Борсуківської сільської ради до суду не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Указами Президента України від 07.06.2021 №228/2021 "Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів", від 29.09.2022 № 675/2022 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 29 вересня 2022 року "Про охорону, захист, використання та відновлення лісів України в особливий період", передбачено проведення ідентифікації самозалісених та придатних для створення лісів земельних ділянок державної та комунальної форм власності.

Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства зверталося до Борсуківської сільської ради з поданнями від 02.10.2023 № 1145 та від 03.11.2023 № 1322 щодо віднесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :01:001:1421 площею 7,4355 га та :01:001:1420 площею 5,7595 га, які частково вкриті лісовою рослинністю до самозаліснених ділянок.

Листами від 27.10.2023 та від 05.12.2023 Борсуківська сільська рада повідомила Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, що для більш детального вивчення дане питання було винесено на обговорення комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою. За результатами обговорення комісія дійшла висновку, що на даний час є недоцільним відносити вищезазначені земельні ділянки до самозаліснених ділянок у зв`язку із відсутністю фінансування.

Також у листах зазначено, що у разі прийнятих рішень щодо формування даних самозапіспених ділянок як земельних ділянок лісогосподарського призначення та можливості їх передачі в постійне користування підприємствам державної або комунальної форми власності для ведення лісового господарства, позивача буде проінформовано про вжиті заходи та ухвалене рішення.

Прокурор вважає, що відповідач допустив бездіяльність у питанні віднесення земельних ділянок до самозалісених, тому звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керується наступним.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтею 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру" та статтею 53 КАС України.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Як визначено частинами четвертою, п`ятою статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 у справі №920/121/19, суд зазначає, що поняття "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 17.10.2019 у справі №569/4123/16-а).

Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

З наведеного висновується, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.

У даному випадку, обґрунтовуючи інтереси держави прокурор, зазначає таку мету як забезпечення збереження лісового фонду України, належного захисту й відтворення лісів, забезпечення прав громадян на безпечне довкілля. Подання прокуратурою даної позовної заяви обумовлено необхідністю відновлення та захисту порушених інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища, які полягають у збереженні самосійних лісів. Отже, суд вважає наявними передбачені частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Указами Президента України "Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів" від 07.06.2021 № 228/2021, "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 29 вересня 2022 року "Про охорону, захист, використання та відновлення лісів України в особливий період" від 29.09.2022 № 675/2022, екологічною ініціативою Президента України "Зелена країна", Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" від 20.06.2022 № 2321-IX передбачено проведення ідентифікації самозалісених та придатних для створення лісів земельних ділянок державної та комунальної форм власності.

Частиною другою статті 1 ЛК України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно частини дванадцятої статті 1 ЛК України самозалісена ділянка - це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.

Згідно зі статтею 7 ЛК України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" від 20.06.2022 №2321-ІХ внесені зміни до Земельного кодексу України, а саме главу 11 доповнено статтею 57-1 "Самозалісені землі", якою визначений порядок віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Так, згідно з частиною другою статті 57-1 ЗК України віднесення земельної ділянки приватної власності до самозалісеної ділянки здійснюється її власником, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності органом, який здійснює розпорядження нею.

Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про належність всіх її угідь до угідь самозалісеної ділянки. Земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення зазначених відомостей до Державного земельного кадастру (частина третя статті 57-1 ЗК України).

Окрім того, з метою реалізації вказаної норми частину четверту статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VІ доповнено абзацом четвертим, яким передбаченого, що відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви власника земельної ділянки або за рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, який відповідно до статті 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність, - щодо зміни угідь на угіддя самозалісеної ділянки.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" №2321-IX від 20.06.2022 набрав чинності 10.07.2022.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону №2321-IX, Кабінету Міністрів України встановлено у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити проведення інвентаризації самозалісених ділянок та вжити заходів із забезпечення ведення лісового господарства на таких ділянках.

Кабінетом Міністрів України на реалізацію зазначеної функції окремого нормативно-правового акту не приймалось.

Відповідно до Положення "Про Державне агентство лісових ресурсів України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 521 від 08.10.2014, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

У свою чергу, відповідно до Положення про Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, затвердженого наказом Держлісагентства від 09.11.2022 №1008, Міжрегіональне управління є територіальним органом Держлісагентства. Завданням управління є реалізація повноважень Держлісагентства у сфері лісового та мисливського господарства на території Тернопільської, Чернівецької та Хмельницької областей.

З наведеного слідує, що Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Як зазначалося вище, Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства зверталося до Борсуківської сільської ради з поданнями від 02.10.2023 № 1145 та від 03.11.2023 № 1322 щодо віднесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :01:001:1421 площею 7,4355 га та :01:001:1420 площею 5,7595 га, які частково вкриті лісовою рослинністю до самозаліснених ділянок.

Проте за результатами їх обговорень комісія з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою Борсуківської сільської ради дійшла висновку, що на даний час є недоцільним відносити вищезазначені земельні ділянки до самозаліснених ділянок у зв`язку із відсутністю фінансування про що повідомила Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства листами від 27.10.2023 та від 05.12.2023.

Поряд із цим, суд зауважує, що вирішення питання віднесення земельних ділянок до самозалісених відноситься до компетенції ради, тому у будь-якому випадку такі подання мали бути винесені на розгляд та обговорення сільської ради на пленарному засіданні з прийняття рішення чи то позитивного про віднесення земельної ділянки до самозалісених, чи то про відмову у віднесенні земельної ділянки до самозалісених з зазначенням конкретних причин, умови та обставини.

Відповідно до Конституції України систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Частина перша статті 10 цього Закону визначає, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Положеннями статей 46, 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, розгляд та вирішення питання про віднесення або про відмову у віднесенні земельних ділянок до самозалісених ділянок за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства приймається органом місцевого самоврядування виключно на пленарному засіданні сільської, селищної, міської ради у формі рішення.

Зважаючи на те, що відповідач подання Міжрегіонального управління не виносив на розгляд сесії ради (у пленарне засідання), то суд приходить до висновку про допущену протиправну бездіяльність Борсуківської сільської ради, що полягає у нерозгляді на сесії сільської ради подання Міжрегіонального управління від 02.10.2023 № 1145 та від 03.11.2023 № 1322 щодо віднесення земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :01:001:1421 площею 7,4355 га та :01:001:1420 площею 5,7595 га до самозаліснених.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача розглянути ці подання та прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земель до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 4 ст. 57-1 Земельного кодексу України, суд зауважує наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом вказаної правової норми, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Адміністративний суд лише здійснює контроль за легітимністю прийняття рішень.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи, що у спірних відносинах відповідач не реалізував своїх повноважень, оскільки у спосіб, встановлений законом, не розглянув відповідне питання та не надав оцінки поданням Міжрегіонального управління, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земельних ділянок до самозалісених у порядку, визначеному частинами 2, 3, 4 статті 57-1 ЗК України, є такими, що виходять за межі завдань адміністративного судочинства, передчасними та задоволенню не підлягають.

У даному випадку захист прав Міжрегіонального управління щодо реалізації державної політики у сфері лісового господарства та відновлення порушених інтересів держави, підлягає захисту у спосіб прийняття рішення про зобов`язання Борсуківську сільську раду розглянути подання Міжрегіонального управління та за результатами такого розгляду прийняти відповідний акт у формі рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Враховуючи вимоги частини другої статті 139 КАС, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Борсуківської сільської ради, що полягає у нерозгляді на сесії сільської ради подання Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 02.10.2023 № 1145 та від 03.11.2023 № 1322 щодо віднесення земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :01:001:1421 площею 7,4355 га та :01:001:1420 площею 5,7595 га до самозаліснених.

Зобов`язати Борсуківську сільську раду розглянути на сесії сільської ради подання Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 02.10.2023 № 1145 та від 03.11.2023 № 1322 щодо віднесення земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :01:001:1421 площею 7,4355 га та :01:001:1420 площею 5,7595 га до самозаліснених та за результатами такого розгляду прийняти відповідні рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивачі:

- Керівник Кременецької окружної прокуратури (місцезнаходження: вул.Словацького, 6А, м.Кременець, 47003, );

- Державне агентство лісових ресурсів України (місцезнаходження: вул.Шота Руставелі, 9А, м.Київ, 01601, );

- Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України (місцезнаходження: вул.Кам`янецька, 55, м.Хмельницький, Хмельницька обл., 29000, );

відповідач:

- Борсуківська сільська рада Кременецького району Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 3, с. Борсуки, Кременецький р-н, Тернопільська обл., 47412, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.