Справа № 420/10660/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/10660/24

Суддя першої інстанції: Свида Л.І.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 16.10.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенко О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

05.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову від 15.11.2023 №5100.4.3-13791/51.2-23 щодо видачі їй паспорту громадянина України для виїзду за кордон; зобов`язання видати їй паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у листопаді 2023 позивачка звернулася до відповідача з паспортом України, що підтверджує її належність до громадянства України та заявою про видачу їй паспорту громадянки України для виїзду за кордон. Однак відповідачем протиправно було відмовлено їй у оформленні та видачі паспорта з підстав відсутності заяви про видачу паспорта громадянки України в ІП «Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 позов задоволений з підстав того, що відсутність в ІП «Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами» заяви позивачки про видачу паспорту є необґрунтованим, оскільки на момент видачі паспорту (28.12.2005) відповідних баз даних та реєстрів ще не існувало, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивачки її права на отримання паспорту громадянки України для виїзду за кордон. Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що належність позивачки до громадянства України підтверджується паспортом громадянки України та фактом видачі паспорту громадянки України для виїзду за кордон.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідно до п.44 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вручення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою КМУ від 07.05.2014 №152, у разі подання (у тому числі замість втраченого або викраденого) для оформлення, обміну паспорта для виїзду за кордон паспорта громадянина України зразка 1994 року ідентифікація особи здійснюється за даними, що містяться в картотеках територіального підрозділу ДМС. Однак, в процесі ідентифікації позивачки, встановлено, що заява про видачу паспорта громадянина України (форма №1) відсутня. При цьому, апелянт наголошує, що позивачка не відреагувала на запрошення Біляївського відділу ГУ ДМСУ в Одеській області для ідентифікації та перевірки її належності до громадянства України. Вказані обставини, на думку апелянта, унеможливлюють видати позивачці паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Також, скаржник вказує, що зобов`язальні дії стосовно відповідача в даній справі є втручанням до дискреційних повноважень ГУ ДМС в Одеській області.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка 02.11.2023 звернулася до ГУ ДМСУ в Одеській області із заявою-анкетою №25965251 про внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон та, при зверненні, було надано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 28.12.2005 Біляївським РВ УМВС України в Одеській області. /а.с.34-35/

02.11.2023 відповідач направив до Біляївського РВ ГУДМС в Одеській області лист №5100.4.3/23760-23, в якому зазначив, що в процесі ідентифікації Казарян С.Б. виявилося, що відсутня заява про видачу паспорта, у зв`язку з чим просив внести відповідні коригування до ЄІАС УМП та провести перевірку позивачки стосовно її належності до громадянства України та підстави документування паспортом громадянина України. /а.с.38/

15.11.2023 Біляївський відділ ГУ ДМС в Одеській області листом №5127/2271-23 підтвердив видачу паспорта серії НОМЕР_1 від 28.12.2005 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомив ГУ ДМСУ в Одеській області, що заява про видачу паспорту в ІП ЄІАС УМП відсутня; гр. ОСОБА_1 запрошено стосовно питання відновлення заяви про видачу паспорта та надання додаткових документів щодо підтвердження належності до громадянства України. /а.с.39/

15.11.2023 відповідач листом №5100.4.3-13791/51.2-23 повідомив позивачку про відсутність підстав для видачі та оформлення паспорта громадянина України для виїзду кордон, оскільки в результаті перевірки встановлено, що в ІП «Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами» відсутня заява про видачу паспорта. /а.с.11/

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон, позивачка звернулася до суду з позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №492-VI (надалі - Закон №5492-VI) Єдиний державний демографічний реєстр (Реєстр) - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Згідно ч.ч.2 ,3 ст.4 Закону №5492-VI визначені цим Законом уповноважені суб`єкти для обліку даних ведуть відомчі інформаційні системи. Порядок ведення Реєстру та взаємодії між уповноваженими суб`єктами встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

За ч.1 ст.13 Закону №5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (надалі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Одним із документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зазначено паспорт громадянина України для виїзду за кордон (пп.«б» п.1 ч.1 ст.13 Закону №5492-VI).

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону №5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 №152 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (далі Порядок №152).

Згідно п.п. 2, 5 цього Порядку кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон. У разі втрати або викрадення паспорта для виїзду за кордон особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт для виїзду за кордон.

Відповідно до п. 6 Порядку №152 обмін паспорта для виїзду за кордон здійснюється у разі, зокрема, закінчення строку дії паспорта для виїзду за кордон. Паспорт для виїзду за кордон видається, зокрема, не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня оформлення заяви-анкети для його отримання.

Оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта для виїзду за кордон територіальними органами/ територіальними підрозділами ДМС здійснюються через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства Поліграфічний комбінат Україна по виготовленню цінних паперів (далі - Центр) (п. 8 Порядку №152).

Відповідно до п.п.12, 13 Порядку №152 внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС та відомчої інформаційної системи МЗС (далі - відомчі інформаційні системи). Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.

Пунктом 16 Порядку №152 закріплено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта для виїзду за кордон відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

У разі відсутності можливості надання ДМС прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, або направлення запитів захищеними каналами зв`язку одержання відомостей про особу здійснюється шляхом надсилання запитів та надання відповідей на них на паперових носіях.

Згідно п.19 Порядку №152 документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон в Україні подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС.

Документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон подаються особою або її законним представником/уповноваженою особою до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта за місцем звернення.

Пунктами 24, 25 Порядку №152 передбачено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35 і 52 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта із використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (у тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів).

Згідно п.43 Порядку №152 після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального орган/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон.

Відповідно п.44 Порядку ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Пошук інформації в Реєстрі щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися). У разі подання для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон паспорта громадянина України зразка 1994 року ідентифікація особи здійснюється, зокрема, за даними, що містяться в картотеках територіального підрозділу ДМС.

Якщо паспорт громадянина України зразка 1994 року був виданий територіальним підрозділом ДМС, до якого подано заяву-анкету, працівник територіального підрозділу ДМС порівнює дані особи та її фотозображення з даними, наведеними в заяві про видачу такого паспорта, та вклеєною до неї фотокарткою і сканує її із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року іншим територіальним підрозділом ДМС для підтвердження видачі особі такого паспорта не пізніше наступного дня після приймання до розгляду заяви-анкети до такого територіального підрозділу ДМС надсилається запит за формою, встановленою МВС.

Перевірка за запитом проводиться протягом двох робочих днів після його надходження. Під час перевірки відомості, наведені в запиті, та фотозображення порівнюються з даними, наведеними в заяві про видачу такого паспорта, та вклеєною до неї фотокарткою. У графі «Службові відмітки» заяви про видачу паспорта проставляється відмітка із зазначенням реквізитів запиту та назви територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який здійснює оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта для виїзду за кордон.

За результатами перевірки надається відповідь територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, за встановленою МВС формою, а заява про видачу паспорта сканується до відомчої інформаційної системи ДМС.

За результатами проведених перевірок, ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон вперше із застосуванням засобів Реєстру) працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення паспорта для виїзду за кордон або про відмову в його оформленні.

Пунктом 45 Порядку №152 визначено, що ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

У разі відсутності прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС протягом одного робочого дня з дня прийняття заяви-анкети до розгляду заповнює електронну форму запиту та надсилає його до відповідного органу, установи, організації, територіального органу/територіального підрозділу ДМС.

Перевірка за запитом проводиться протягом двох робочих днів з дня його надходження.

За результатами перевірки готується відповідь та надсилається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який надіслав запит.

Пунктом 82 Порядку №152 визначено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа має право відмовити заявнику в оформленні або видачі паспорта для виїзду за кордон, якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) стосовно видачі паспорта для виїзду за кордон звернулася особа, яка не досягла 16-річного віку, або її законні представники/уповноважена особа, які не мають документального підтвердження повноважень на отримання паспорта для виїзду за кордон; 3) особа вже отримала два паспорти для виїзду за кордон, які є дійсними на день звернення (крім випадків, передбачених пунктом 22 цього Порядку); 4) заявник подав не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта для виїзду за кордон; 5) дані, отримані з відомчих інформаційних систем, баз даних Реєстру, картотек, наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави, органів місцевого самоврядування або підприємств, установ та організацій, не підтверджують інформацію, надану заявником.

За аналізом наведених норм можна дійти висновку, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон. За результатами проведених перевірок, ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон вперше із застосуванням засобів Реєстру) працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення паспорта для виїзду за кордон або про відмову в його оформленні.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови у видачі позивачці паспорту громадянина України для виїзду за кордон є не підтвердження ідентифікацію та факту належності позивачки до громадянства України.

В апеляційній скарзі відповідач додатково посилається на те, що позивачка не відреагувала на запрошення Біляївського відділу ГУ ДМСУ в Одеській області для ідентифікації та перевірки її належності до громадянства України.

Так, відповідно до п.1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 28.12.2005.

31.07.2013 Біляївським РВ УМВС України в Одеській області вклеєна фотокартка позивачки у паспорт громадянина України у зв`язку з досягненням нею 25-річного віку.

Також, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 містить відмітки про реєстрацію шлюбу, про реєстрацію місця проживання, а також про отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 . /а.с.12-13/

Таким чином, на момент розгляду заяви-анкети позивачки від 02.11.2023 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 28.12.2005, є документом, що посвідчує особу власника, підтверджує громадянство України та є власністю громадянина України.

Крім того, колегія суддів враховує, що листом Біляївського відділу ГУ ДМСУ в Одеській області від 15.11.2023 відповідачу підтверджено видачу паспорту серії НОМЕР_1 від 28.12.2005 на ім`я ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, враховуючи, що позивачка документована паспортом громадянина України, тобто її громадянство України підтверджене документом, передбаченим ст.5 Закону №2235-III, при цьому, доказів припинення її громадянства чи наявності висновку про визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, відповідачем при розгляді справи не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачці у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оформленої листом від 15.11.2023 №5100.4.3-13791/51.2-23.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно зазначив, що посилання відповідача на відсутність в ІП «Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами» заяви позивачки про видачу паспорту є необґрунтованим, оскільки на момент видачі паспорту (28.12.2005) відповідних баз даних та реєстрів ще не існувало.

Однак, колегія суддів вважає, що при вирішенні справи, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків в частині щодо зобов`язання ГУ ДМСУ в Одеській області видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Так, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Таким чином, враховуючи, що для прийняття рішення зобов`язального характеру, відповідач не виконав всі умови, оскаржуваний лист-відмова містить необґрунтовані мотиви, колегія суддів доходить висновку, що належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву-анкету від 02.11.2023, подану позивачкою для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову, але вірно визначив належний спосіб захисту порушеного права позивачки, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає зміні.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задовольнити частково, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року змінити, виклавши абзац третій його резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2023 №25965251, подану для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв