Справа № 364/320/25
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/320/25
Провадження № 2-а/364/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025, Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Володарського районного суду Київської області Моргун Г.Л. у справі за позовом

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , № тел.: НОМЕР_2 )

до

Департаменту патрульної поліції національної поліції України (, адреса: вул. Федора Ернеста, 3, м. Київ, 03048, засоби зв`язку: 82, 75, е-пошта: ),

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Миколюк Дмитро Васильович , поліцейський 1 взводу 2 роти 2 батальйону ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капрал поліції (адреса: вул. Сухоярська, 18А, м. Біла Церква, Київська область, 09109, № тел.: 41, е-пошта: )

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

УСТАНОВИЛА:

22.04.2025 позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

23.04.2025 відповідно до протоколу про повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями автоматизованою системою документообігу суду адміністративний позов визначено мені.

24.04.2025 ознайомившись з позовною заявою мною заявлено про самовідвід у справі № 364/320/25, посилаючись на положення статті 15 Кодексу суддівської етики та п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України. У заяві про самовідвід я вказала, що з позивачкою у даній справі ОСОБА_1 , я знайома та перебуваю у товариських відносинах з юнацьких років. Вважаю, що наведені обставини можуть викликати сумніви в неупередженості або об`єктивності мене як судді у цьому провадженні.

Перевіривши доводи заяви про самовідвід, а також матеріали справи, доходжу висновку, що така заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Так, відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України основним завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства ( п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 ) суддя не може брати участі у розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у об`єктивності судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 КАС України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом, відповідно до положень ст. 40 КАС України.

Враховуючи наведені обставини, підстави заявленого самовідводу, зважаючи на те, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, з метою виключення в учасників судового розгляду будь-яких сумнівів в неупередженому розгляді справи, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді та з метою зняття напруженості у стосунках сторін з приводу зацікавленості судді у розгляді справи, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя задовольнити заяву про самовідвід.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41 КАС України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Заяву судді Моргун Галини Леонідівни про самовідвід у справі № 364/320/25 (провадження № 2-а/364/3/25) - задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_1

до

Департаменту патрульної поліції національної поліції України, ,

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Миколюк Дмитро Васильович , поліцейський 1 взводу 2 роти 2 батальйону ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капрал поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - передати до канцелярії суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. Л. Моргун