Справа № 126/3092/24
Суддя: Рудь О. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3092/24

Провадження № 2-а/126/26/2025

"09" квітня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О.Г.

секретар Кучанська В.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Пригузи С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Ковальчука Тараса Віталійовича, ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 і в обґрунтування свого позову позивається на те, що 15.09.2024 року інспектором ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, лейтенантом поліції Ковальчуком Т.В., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3054958 від 15.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на суму 20400 грн..

Згідно до постанови зазначено, що 15.09.2924 року о 12 годині 28 хвилин у смт. Тростянець по вул. Соборній, 44, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9и ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП, при цьому 26.01.2024 року Тростянецьким районним судом він був позбавлений права керування транспортним засобом терміном на один рік, чим порушив вимоги п. 2.1. а. ПДР України, а саме керування транспортним засобом особою позбавленою права керування ТЗ.

Копію протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП він не отримував.

Вважає, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства та є незаконною. Обставини наведені в постанові не відповідають дійсності і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Дійсно 15 вересня 2024 року він спільно з ОСОБА_2 , 1987 р.н. та ОСОБА_3 , 1995 р.н. на автомобілі Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 із села Ободівка, поїхали до смт. Тростянець, де зупинились біля магазину «Мандарин» для здійснення покупок. За кермом автомобіля перебувала ОСОБА_3 , у якої є посвідчення водія серії НОМЕР_2 , він - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були в якості пасажирів. Зупинившись на стоянці біля магазину «Мандарин» по вул. Соборна у смт. Тростянець всі залишили автомобіль та пішли за покупками.

Коли він та ОСОБА_4 вийшли із магазину та підійшли до автомобіля щоб залишити покупки, в цей час до них підійшли працівники поліції при цьому не представившись запропонували йому надати їм документи, не дивлячись та те, що він їм вказав, що не є водієм, а водій даного автомобіля повинен підійти.

Однак, не дивлячись на відсутність належних доказів, працівники поліції ознайомившись з його документами у його відсутність склали на нього постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. за те, що водій здійснив зупинку ТЗ, будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП. При цьому працівники поліції зазначили, що він відмовився від підпису. Окрім того, вказану постанову працівники поліції взагалі не відправляли на його адресу, що вказує на протиправні дії з боку працівників поліції.

У постанові про накладення адміністративного стягнення взагалі не зазначено саме яким транспортним засобом він нібито здійснив зупинку, відсутня марка автомобіля, номерний знак та інше. Докази про те, що він був водієм даного автомобіля у працівників поліції відсутні.

В постанові відсутній його підпис та зазначено, що від отримання копії постанови він відмовився. В постанові відсутні дані про понятих, що повинно зазначатись обов`язково у разі відмови особи від підписання та отримання копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Копію постанови від 15.09.2024 йому не вручалась негайно після її винесення, а лише 19.12.2024 було направлено листа з державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, просить суд скасувати вказану постанову про накладення на нього адміністративного штрафу та закрити справу про адміністративне правопорушення.

02.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

26.02.2025 від відповідача ГУНП у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечив проти позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що водій ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем, чим порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху та ст.15 Закону України "Про дорожній рух". За даним фактом інспектор ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Ковальчук Т.В. і виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст.126 КУпАП - штрафу в розмірі 20400 грн. Постанова винесена з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Пригуза С.Д. підтримали позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав, повідомив суду, що водій ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем, чим порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху та ст.15 Закону України "Про дорожній рух". За даним фактом ним було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст.126 КУпАП. Постанова винесена з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. У звязку з цим просить суд відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання представники відповідача ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області не явилися, жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , пояснила, що вона є сусідкою позивача та ОСОБА_2 .. Оскільки ОСОБА_6 позбавлений права керування транспортними засобами, тому він попросив її 15 вересня 2024 року на його автомобілі Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 поїхати із села Ободівка до смт. Тростянець до магазину «Мандарин» для здійснення покупок. За кермом автомобіля перебувала саме вона. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були в якості пасажирів. Зупинившись на стоянці біля магазину «Мандарин» по вул. Соборна у смт. Тростянець вони всі разом залишили автомобіль та пішли за покупками. Вона ще здійснювала покупки коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли із магазину та пішли до автомобіля щоб залишити куплене. Коли вона теж підійшла згодом до автомобіля із покупками, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розповіли, що до них підходили працівники поліції, та склали на ОСОБА_6 протокол. Дану ситуацію вони також обговорювали між собою в машині, коли їхали назад додому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надала аналогічні пояснення, наголосила, що вони з ОСОБА_6 намагалися донести до поліцейських, що ОСОБА_6 не керував транспортним засобом і справжній водій перебуває в магазині, проте всі їхні намагання до уваги взяті небули.

Суд, заслухавши дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 Правил дорожнього руху - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

15.09.2024 року інспектором ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, лейтенантом поліції Ковальчуком Т.В., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3054958 від 15.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на суму 20400 грн..

Згідно до постанови зазначено, що 15.09.2924 року о 12 годині 28 хвилин у смт. Тростянець по вул. Соборній, 44, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9и ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП, при цьому 26.01.2024 року Тростянецьким районним судом він був позбавлений права керування транспортним засобом терміном на один рік, чим порушив вимоги п. 2.1. а. ПДР України, а саме керування транспортним засобом особою позбавленою права керування ТЗ.

Згідно п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Згідно ч.10 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Ч. 4 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ч. 4 ст. 126 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми настає за умови керування особою транспортним засобом.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху - водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 - керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 20 лютого 2019 року в справі № 404/4467/16-а зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування".

Отже, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Таким чином, у разі відсутності події керування транспортним засобом, або його не доведенні належними доказами, особа не може бути піддана адміністративній відповідності.

Позивач ОСОБА_1 категорично заперечує проти обставин, викладених в оскаржуваній постанові, стверджує, що він лише перебував у транспортному засобі як пасажир, а не керував ним.

Відповідач ГУНП у Вінницькій області, заперечуючи проти позову не надав на обґрунтування своїх заперечень жодних відеозаписів з місця події, а отже, факт керування позивачем транспортним засобом жодним чином не зафіксовано.

В судовому засіданні пояснення позивача, що він не керував транспортним засобом підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідачем не надано.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, в судовому засіданні доводи позивача ОСОБА_1 відповідачем не спростовані.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті згідно з положеннями цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією про сплату від 29.12.2024 року. Пред`явлений адміністративний позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Вінницькій області на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп..

Керуючись п. 2 ч.1, ч. 3 ст. 241, ст. 242, ч.1 ст. 243, ст.ст. 245-246 та ч.1 ст. 250 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Ковальчука Тараса Віталійовича, ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 3054958 від 15.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП - закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 605 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. Г. Рудь