Справа № 420/22184/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/22184/24

Категорія:108020000 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

Час та місце ухвалення: 12:10 год, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 30.12.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Сомик Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГУДВЕЛД" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмов,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ГУДВЕЛД" звернулося до суду з позовом до Київської митниці про:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100060/2024/000017/2 від 29 березня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000257;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100060/2024/000019/2 від 03 квітня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000274;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100000/2024/000063/2 від 29 березня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000256;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100000/2024/000064/2 від 29 березня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000260;

- судові витрати, у тому числі, витрат на правову допомогу, покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не містять ані жодного обґрунтування, ані жодного посилання на те, які саме використані декларантом відомості не підтверджені документально та/або які саме відомості не визначені кількісно і достовірні та/або яка саме складова митної вартості відсутня, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що вищезазначеним ЕМД спрацювала система аналізу ризиків, а саме: 105-2: контроль правильності визначення митної вартості товарів. 106-2: витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. Надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно ст. 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. З метою підтвердження числових значень складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларанта повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст. 53, ст. 57 МК України. Декларантом на запит митного органу 29 березня 2024 року додатково надано документи. Також, декларантом 29 березня 2024 року о 13:10 год. надіслано заяву від 15 березня 2024 року №15/03 щодо не надання інших документів на вимогу митного органу та повідомлено про необхідність винесення рішення без встановленого законодавством терміну. У зв`язку із чим, керуючись положеннями п.6 ч.2 ст. 255, ч.3 ст. 54 Кодексу митний орган зобов`язаний прийняти рішення щодо заявленої декларантом митної вартості на підставі наявних на даний момент у нього відомостей. Отже, декларанту надано право та можливість усунути розбіжності, спростувати сумніви щодо заявленого рівня митної вартості та довести й підтвердити заявлену ним, за основним методом, митну вартість товарів. Натомість, декларантом не надано жодних додаткових документів у відповідності до ст. 53 МК України. Тобто, декларант не використав своє право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації згідно з ч.3.1 ст. 52 МК України. Відповідно п.7 ст. 55 МК України митним органом випущено товари у вільний обіг із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначених декларантом та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України за МД від 04 квітня 2024 року №UA100060/2024/209508 (24UA08U5). Таким чином, усі дії та рішення посадових осіб митниці є аргументованими, відповідають та засновані на вимогах законодавства України з питань митної справи, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Щодо вимог позивача про стягнення з Київської митниці витрат на правничу допомогу у розмірі 42 400 грн. вважаємо, що розмір витрат на правничу допомогу необґрунтований та не співрозмірний з обсягом наданих послуг, витраченим часом, ціною позову. Дана справа не впливає на репутацію позивача та не має публічного інтересу. Крім того, ринкова вартість складання позову, враховуючи складність справи, приблизно оцінюється від 3000 грн. до 5 000 грн. Отже, гонорар адвоката за надану правову допомогу у розмірі 42 400 грн є завищеним, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року позов ТОВ "ГУДВЕЛД" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100060/2024/000017/2 від 29 березня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000257.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100060/2024/000019/2 від 03 квітня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000274.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100000/2024/000063/2 від 29 березня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000256.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100000/2024/000064/2 від 29 березня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000260.

Стягнуто з Київської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "ГУДВЕЛД" 10 79,02 грн. витрат зі сплати судового збору та 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі Київської митниці ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- Київська митниця звертала увагу суду першої інстанції, що згідно із п.2 розділу І Договору послуги надаються на підставі заявки до Договору, в якій зазначаються вид послуг, найменування, вантажу, відправник, одержувач, пункт відправлення, пункт призначення, розмір плати Експедитору та інші умови перевезення. Заявка яка є частиною Договору до митного оформлення не надано. Також, Договір наданий не в повному обсязі. Надані тільки 1,2 сторінки (п.1- п.3.2.11), отже не можливо перевірити всі умови транспортування, та як наслідок повноту декларування складових митної вартості;

- митним органом доведено про наявність усіх фактів, щодо понесення додаткових витрат на вивантаження товару в порту призначення та на доставку вантажу до ст.Славков, тоді як вищевказані витрати не зазначені у відповідних графах декларації митної вартості та не відображені в жодному транспортному документі;

- довідки про транспортні витрати від №715/Л, 716/Л, на які посилається позивач, як на документ, що підтверджує транспортні витрати, не може вважатися належним документом, оскільки не є первинним документом у розумінні ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-ХІV, а згідно п.44.1 ст. 44 ПК України платникам податків забороняється формування показників митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансової звітності. Відтак, у митного органу були наявні підстави для того, щоб розпочати процедуру консультації з позивачем та витребувати від нього необхідні документи, адже позивачем не було підтверджено належними документами заявлене числове значення митної вартості імпортованих товарів та її складові (витрати на транспортування товарів);

- довідки про транспортні витрати ПП "ФЕРСТ ВЕЙ" від 28 березня 2024 року №715, 716/Л не встановлює прав та обов`язків для ТОВ "ГУДВЕЛД", не передбачені законами України, у зв`язку з чим, зазначена довідка про транспортні витрати не відповідає поняттю первинного документу та не може бути єдиним та самостійним документом, що підтверджує витрати на перевезення товарів;

- у коносаменті № BW23110380 перевізником зазначено компанію "SHENZHEN BETTERWAY INTERNATIONAL FREIGT FORWARDING Co", яка у коносаменті від 23 листопада 2023 року №273769200 наведена як відправник товару. Таким чином дана компанія є морським агентом з перевезення. Отже, до виконання морського перевезення та портових витрат залучались компанії "MAERSK CHINA SHIPING", "SHENZHEN BETTERWAY INTERNATIONAL FREIGT FORWARDING Co" ( згідно з коносаментом 273769200 сплачує фрахт, портові та термінальні витрати) від яких не надано жодного документу;

- всі банківські документи стосуються оплати за іншими інвойсами-проформами: №JL230926-UKR та №JL231109-UKR, в той час як на оцінюваний товар надано проформу-інвойс 26 жовтня 2023 року №JL231026-UKR.

У відзиві ТОВ "ГУДВЕЛД" на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є правильним, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Київської митниці, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ТОВ "ГУДВЕЛД" зареєстровано 30 травня 2019 року та перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області.

Основний вид діяльності 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля. Інші: 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

15 квітня 2021 року між позивачем ТОВ "ГУДВЕЛД" та продавцем SHANDONG JULI WELDING CO., LTD укладено зовнішньоекономічний контракт №UK1521 від 15 квітня 2021 року на покупку зварювального дроту, згідно з додатком (Специфікації), що є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціни і кількість товару вказуються в інвойсах, які супроводжують кожен контейнер з посиланням на даний Контракт. Товар поставляється на умовах FOB XINGANG (пункт 1 Контракту) (т.1 а.с.233-238).

Відповідно до укладеного контракту № UK1521 від 15.04.2021р. на митну територію України надійшов, придбаний ТОВ ГУДВЕЛД товар, а саме:

По митній декларації (далі МД) №24UA51U2: - дріт з легованої кремнієво-марганцевої сталі з мідним покриттям без заповнення флюсовими матеріалами, призначений для зварювання, ER70S-6: - товщина 0.8MM*5KG/SPOOL 5 000 кг. товщина 0.8MM*15KG/SPOOL 1 080 кг. товщина 1.0MM*15KG/SPOOL - 6480 кг. товщина 1.2MM*15KG/SPOOL - 30240 кг. товщина 1.0MM*250KG/drum - 2000 кг. товщина 1.2MM*250KG/drum 3 000 кг. Виробник: SHANDONG JULI WELDING CO., LTD. Торговельна марка JULI. Країна виробництва CN. дріт зварювальний з корозійностійкої сталі з масовою часткою нікелю 9-11 % Welding Wire ER308L: - товщина 0.8MM*5KG/SPOOL 500 кг. Виробник: SHANDONG JULI WELDING CO.,LTD. Торговельна марка JULI. Країна виробництва CN (т.1 а.с.86-88).

По МД №24UA97U5: - дріт з легованої кремнієво-марганцевої сталі з мідним покриттям без заповнення флюсовими матеріалами, призначений для зварювання, ER70S-6: Welding wire ER70S-6 0.8MM*1KG/SPOOL 200, Welding wire ER70S-6 1.2MM*5KG/SPOOL 2000, Welding wire ER70S-6 0.8MM*15KG/SPOOL 5 400, Welding wire ER70S-6 1.0MM*15KG/SPOOL 10 800, Welding wire ER70S-6 1.2MM*15KG/SPOOL 5 400. Виробник: SHANDONG JULI WELDING CO.,LTD. Торговельна марка JULI. Країна виробництва CN (т.1 а.с.144-145).

По МД №24UA11U0: - дріт з легованої кремнієво-марганцевої сталі з мідним покриттям без заповнення флюсовими матеріалами, призначений для зварювання, ER70S-6: Welding wire ER70S-6 0.8MM*5KG/SPOOL 10 000 кг., Welding wire ER70S-61.0MM*5KG/SPOOL 3000 кг., Welding wire ER70S-6 1.6MM*15KG/SPOOL 2 160 кг., Weldingwire ER70S-6 1.0MM*250KG/drum 3000 кг., Welding wire ER70S-61.2MM*250KG/drum 3000 кг. Виробник: SHANDONG JULI WELDING CO.,LTD. Торговельна марка JULI. Країна виробництва CN, дріт зварювальний з корозійностійкої сталі з масовою часткою нікелю 9-11 % Welding Wire ER308L: Welding wire ER308L 0.8MM*1KG/SPOOL 300 кг., Welding wire ER308L 0.8MM*5KG/SPOOL 500 кг., Welding wireER308L 1.0MM*5KG/SPOOL 300 кг., Welding wire ER308L 1.2MM*5KG/SPOOL 100 кг., Welding wire ER308L1.2MM*15KG/SPOOL 150 кг., Welding wire ER308L TIG 1.2MM*5KG/tube 50 кг., Welding wire ER308L TIG1.6MM*5KG/tube 200 кг., Welding wire ER308L TIG 2.0MM*5KG/tube 200 кг., Welding wire ER308L TIG2.4MM*5KG/tube 100кг., Welding wire ER308L TIG 3.2MM*5KG/tube 100 кг. Виробник: SHANDONG JULIWELDING CO., LTD. Торговельна марка JULI. Країна виробництва CN (т.1 а.с.162-164).

По МД: №24UA90U9 дріт з легованої кремнієво-марганцевої сталі з мідним покриттям без заповнення флюсовими матеріалами, призначений для зварювання, ER70S-6: Welding wire ER70S-6 1.0MM*5KG/SPOOL 1 000 кг., Welding wire ER70S-6 1.2MM*15KG/SPOOL 23 760 кг., Welding wire ER70S-6 1.0MM*5KG/SPOOL 1 000 кг., Welding wire ER70S-6 1.2MM*15KG/SPOOL 23 760 кг. Виробник: SHANDONG JULI WELDING CO., LTD. Торговельна марка JULI. Країна виробництва CN (т.1 а.с.152-153).

З метою митного оформлення придбаних товарів та випуску їх у вільний обіг, позивачем через декларанта подано електронні митні декларації №24UA51U2 від 28 березня 2024 року, №24UA97U5 і №24UA11U0 від 29 березня 2024 року, №24UA90U9 від 03 квітня 2024 року разом із відповідними супровідними документами, згідно яких митна вартість товару була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявлених відомостей щодо митної вартості ввезеного товару, з вказаними митними деклараціями ТОВ "ГУДВЕЛД" через митного брокера (ФОП ОСОБА_1 ) подано наступні документи:

По МД №24UA51U2:

- сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 15 листопада 2023 року (т1. а.с.100-103);

- пакувальний лист (Packing list) б/н від 26 вересня 2023 року (т1. а.с.99);

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №JL231115-UKR від 15 листопада 2023 року (т1. а.с.98);

- коносамент (Bill of lading) №273769200 від 23 листопада 2023 року (т1. а.с.115-116);

- домашній коносамент (House bill of lading) №BW23110380 від 23 листопада 2023 року (т1. а.с.117);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №00001253 від 27 березня 2024 року (т1. а.с.118);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №00001336 від 27 березня 2024 року (т1. а.с.119);

- декларація про походження товару (Declaration of origin) №JL231115-UKR від 15 листопада 2023 року (т1. а.с.104);

- накладна ЦІМ/УМВС №063937 від 07 березня 2024 року (т1. а.с.120);

- накладна ЦІМ/УМВС №063941 від 07 березня 2024 року (т1. а.с.121);

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1671 від 19 січня 2024 року (т1. а.с.124);

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2240 від 28 березня 2024 року (т1. а.с.125);

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №715/Л від 28 березня 2024 року (т1. а.с.123);

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 28 грудня 2022 року (т1. а.с.126);

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №UK1521 від 15 квітня 2021 року (т1. а.с.233-238);

- договір про надання послуг митного брокера №00108/23 від 01 серпня 2023 року (т1. а.с.245-249);

- договір (контракт) про перевезення №014/22-11 від 14 листопада 2022 року (т1. а.с.239-244).

По МД № 24UA97U5, №24UA11U0, №24UA90U9:

- сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 28 листопада 2023 року (т1. а.с.174-186);

- пакувальний лист (Packing list) б/н від 09 листопада 2023 року (т1. а.с.173);

- рахунок-проформа (Proforma invoice) №JL231109-UKR від 09 листопада 2023 року (т1. а.с.170-171);

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №JL231128-UKR від 28 листопада 2023 року (т1. а.с.172);

- домашній коносамент (House bill of lading) №BW23120128 від 17 грудня 2023 року (т1. а.с.193);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №00001334 від 27 березня 2024 року (т1. а.с.194);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №00001373 від 28 березня 2024 року (т1. а.с.195);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №00001431 від 28 березня 2024 року (т1. а.с.196);

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №30 від 30 березня 2024 року (т1. а.с.197);

- декларація про походження товару (Declaration of origin) №JL231128-UKR від 28 листопада 2023 року (т1. а.с.187-189);

- накладна ЦІМ/УМВС №06152 від 05 березня 2024 року (т1. а.с.198-199);

- накладна ЦІМ/УМВС №06407 від 07 березня 2024 року (т1. а.с.200-201);

- платіжний документ, що підтверджує вартість товару №34 від 13 листопада 2023 року (т1. а.с.190);

- платіжний документ, що підтверджує вартість товару №7 від 14 лютого 2024 року (т1. а.с.191);

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2115 від 14 березня 2024 року (т1. а.с.204);

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2242 від 28 березня 2024 року (т1. а.с.205);

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №716/Л від 28 березня 2024 року (т1. а.с.203);

- виписка з бухгалтерської документації №ОСВ 632 від 26 жовтня 2023 року (т1. а.с.192);

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 28 грудня 2022 року (т1. а.с.206);

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №18 від 09 листопада 2023 року (т1. а.с.207-208);

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №UK1521 від 15 квітня 2021 року (т1. а.с.233-238);

- договір про надання послуг митного брокера №00108/23 від 01 серпня 2023 року (т1. а.с.245-249);

- договір (контракт) про перевезення №014/22-11 від 14 листопада 2022 року (т1. а.с.239-244);

- копія митної декларації країни відправлення №00033652 від 12 грудня 2023 року (т1. а.с.188);

- копія митної декларації країни відправлення (переклад експортної) від 29 березня 2024 року (т1. а.с.189).

За результатами розгляду поданих документів відповідач своїми електронними повідомленням до митних декларацій №24UA51U2, №24UA97U5, №24UA11U0, №24UA90U9 повідомив декларанта, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару, з огляду на які, відповідачем було висунуто вимогу про надання додаткових документів (т1. а.с.129-141).

У відповідь на вищезазначені повідомлення відповідача, позивачем 29 березня 2024 року додатково до митниці на забезпечення митного оформлення надано:

По МД №24UA51U2:

- специфікацію до Контракту від 26 жовтня 2023 року №17 (т1. а.с.127);

- проформу-інвойс від 26 жовтня 2023 року №JL231026-UKR (т1. а.с.97);

- платіжні інструкції в іноземній валюті від 26 жовтня 2023 року №31(т1. а.с.113), від 24 січня 2024 року №4 (т1. а.с.114); - SWIFT від 26 жовтня 2023 року №Р001, від 13 листопада 2023 року №Р001, від 14 лютого 2024 року №Р003;

- митну декларацію країни відправлення від 20 листопада 2023 року №00031413 з перекладом на англійську мову (т1. а.с.109);

- прайс-лист від 25 жовтня 2023 року (т1. а.с.105)

По МД №24UA97U5:

- специфікацію до Контракту від 09 листопада 2023 року №18 (т1. а.с.207-208);

- платіжні інструкції в іноземній валюті від 14 лютого 2024 року №7 (т1. а.с.191), від 13 листопада 2023 року №34 (т1. а.с.190);

- виписка з бухгалтерської документації №ОСВ 632 від 26 жовтня 2023 року (т1. а.с.192);

- митну декларацію країни відправлення від 12 грудня 2023 року №00033652 з перекладом на англійську мову (т1. а.с.189-171).

Однак, за результатами розгляду поданих документів, 29 березня 2024 року та 03 квітня 2024 року, митний орган відмовив позивачу в митному оформленні (випуску) товарів за заявленою декларантом митною вартістю одночасно направивши засобами електронного зв`язку повідомлення до документа МД №24UA51U2 та №24UA90U9 та рішення про коригування митної вартості товарів:

У Рішенні №UA100060/2024/000017/2 (т1. а.с.146-147), у графі 33 зазначено наступне: За результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 29 березня 2024 року №24UA97U5 встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме: Відповідно п.п.1, 2 Контракту товар постачається згідно із Додатком (Специфікацією), яка є невід`ємною частиною Контракту та в якій наводяться асортимент, кількість та ціни на товар. Специфікація де узгоджені ціни на товар та його кількість, до митного оформлення не надано. Відповідно п.1 Контракту товар постачається на умовах поставки FOB XINGANG. Згідно положень Інкотермс 2010, термін FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на покупця покладається обов`язок укласти та сплатити договір морського перевезення. Відповідно ч.10 ст. 58 Кодексу, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно ч.2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" (далі Наказ№599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: - рахунок-фактура; - акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Також, відповідно до ст. 9 Закону України від 01 липня 2004 року №1955-IV "Про транспортно-експедиторську діяльність" (далі ЗУ Про ТЕО) договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Відповідно до положень п.2.2.7 Методичних рекомендації митний орган під час проведення контролю за правильністю заявленої декларантом митної вартості перевіряє документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчає маршрут транспортування та перевіряє достовірність декларування витрат на транспортування. На підставі зазначеної перевірки встановлено наступне. Переміщення товару здійснюється у 20-футовому контейнері №MRKU6689210 морським та автомобільним видами транспорту. До митного оформлення надано транспортні перевізні документи: коносамент (морське перевезення за маршрутом порт XINGANG (Китай) порт GDANSK (Польща) від 17 грудня 2023 року №BW23120128 та автотранспортну накладну CMR від 27 березня 2024 року №00001334 (за маршрутом смт. Клевань, Рівненська обл. Україна м. Київ). Для підтвердження транспортних витрат надано довідку про транспортні витрати від 28 березня 2024 року №№716/Л, рахунки на оплату від 14 березня 2024 року №2115, від 28 березня 2024 року №2242, видані компанією ПП "Ферст Вей", та договір транспортно-експедиторського обслуговування від 14 листопада 2022 року №014/22-11 (далі Договір), укладений між компаніями ПП "Ферст Вей" (Експедитор) та ТОВ "ГУДВЕЛД" (Клієнт). З технічних причин продовження графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 29 березня 2024 року №UA100060/2024/000017/2 буде направлено окремим повідомленням.

Рішення №UA100000/2024/000063/2 (т1. а.с.92-94), у графі 33 зазначено наступне: Митна вартість імпортованих товарів, заявлених до митного контролю та митного оформлення за митною декларацією від 28 березня 2024 року №24UA51U2 не може бути визначена за заявленою декларантом митною вартістю відповідно ч.6 ст. 54, ч.2 ст. 58 МК України та ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року (далі ГАТТ) з наступних підстав. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару на підставі розгляду поданих відповідно ч.2 ст. 53 Кодексу разом з митною декларацією від 28 березня 2024 року №24UA51U2 (далі МД) документів встановлено, що надані документи містять не містять всіх відомостей що містять числові значення складових митної вартості, відомостей щодо ціни яка сплачена або підлягає сплаті та містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Поставка товару здійснюється згідно положень зовнішньоекономічного контракту від 15 квітня 2021 року №UK1521 (далі Контракт). Відповідно до п.п.1, 2 Контракту товар постачається згідно із Додатком (Специфікацією), яка є невід`ємною частиною Контракту та в якій наводяться асортимент, кількість та ціни на товар. Специфікація де узгоджені ціни на товар та його кількість, до митного оформлення не надано. Відповідно до п.1 Контракту товар постачається на умовах поставки FOB XINGANG. Згідно положень Інкотермс 2010, термін FOB означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на покупця покладається обов`язок укласти та сплатити договір морського перевезення. Відповідно ч.10 ст. 58 МК України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів. Відповідно ч.2 ст. 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" (далі Наказ №599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура; акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Також, відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" від 01 липня 2004 року №1955-IV (далі Закон №1955-IV) договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Відповідно положень п.2.2.7 Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 01 липня 2021 року №476 (далі Методичні рекомендації) митний орган під час проведення контролю за правильністю заявленої декларантом митної вартості перевіряє документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчає маршрут транспортування та перевіряє достовірність декларування витрат на транспортування. На підставі зазначеної перевірки встановлено наступне. Переміщення товарів здійснюється у двох 20-футових контейнерах №MRKU8431306, №MRKU8818825 морським, залізничним та автомобільним видами транспорту. До митного оформлення надано транспортні перевізні документи: коносаменти (морське перевезення за маршрутом порт XINGANG (Китай) порт GDANSK (Польща) від 23 листопада 2023 року №273769200 та №BW23110380, залізничні накладні від 07 березня 2024 року №№063937, 063941 (за маршрутом м. Славков (Польща) смт. Клевань, Рівненська обл. Україна) та автотранспортні накладні CMR від 27.03.2024 № 00001253, №00001336 (за маршрутом смт. Клевань, Рівненська обл. Україна - м. Київ). Для підтвердження транспортних витрат надано довідку про транспортні витрати від 28 березня 2024 року №№715/Л, рахунки на оплату від 19 січня 2024 року №1671, від 28 березня 2024 року №2240, видані компанією ПП "Ферст Вей", та договір транспортно-експедиторського обслуговування від 14 листопада 2022 року №014/22-11 (далі Договір), укладений між компаніями ПП "Ферст Вей" (Експедитор) та ТОВ "ГУДВЕЛД" (Клієнт). Згідно п.2 розділу І Договору послуги надаються на підставі заявки до Договору (далі Заявка), в якій зазначаються вид послуг, найменування, вантажу, відправник, одержувач, пункт відправлення, пункт призначення, розмір плати Експедитору та інші умови перевезення. Заявка яка є частиною Договору до митного оформлення не надано. Також, Договір наданий не в повному обсязі. Надані тільки 1,2 сторінки (п.1 п.3.2.11), отже не можливо перевірити всі умови транспортування, та як наслідок повноту декларування складових митної вартості. Таким чином відсутня інформація про всі особливі та умови кожного певного перевезення. Разом із тим, відповідно ст.9 Закону №1955-IV, договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Згідно із рахунком від 19 січня 2024 року №1671 фірмою "Ферст Вей" виставляється рахунок на наступні послуги: послуги з міжнародного перевезення за межами країни (фрахт) у кількості 1 шт. за ціною та сумою 90 142,50 грн.; та послуги на навантажувально-розвантажувальні роботи за межами країни у кількості 2 шт., ціна 11 362,50 грн., вартість 22 725 грн. Отже, враховуючи що переміщення вантажу здійснювалось у 2-х контейнерах вбачається, що послуги за фрахт в даному рахунку виставлені на один контейнер, а послуги з перевантаження на два контейнера. Таким чином відсутні числові значення складових митної вартості на фрахт одного контейнера. Окрім того, відповідно до інформації, що міститься у відкритих джерелах Інтернет (www.searates.com) вантаж у контейнерах №MRKU8431306 , №MRKU8818825 вибув із порту XINGANG (Китай) 22 листопада 2023 року, прибув до порту Gdansk (Польща) 25 січня 2024 року та виважений із судна 27 січня 2023 року. Також, згідно даних сайту вантаж знаходився в порту Gdansk до 05 лютого 2024 року та доставлений до м. Чорномоськ 06 лютого 2024 року (без розвантаження). Таким чином, вбачаються витрати на зберігання оцінюваної партії товару у порту Gdansk, які не відображені в графах ДМВ та не зазначені у наданих транспортно-експедиційних документах (рахунок від 19 січня 2024 року №1671). Коносамент від 23 листопада 2023 року №273769200 не має реквізитів, печатки та підпису перевізника, який відповідальний за морське перевезення, що суперечить Конвенції ООН "Про морське перевезення вантажів" 1978 року, та не визначається за вказаним номером під час пошуку на сайтах морських перевізників. Разом із тим у коносаменті №BW23110380 перевізником зазначено компанію "SHENZHEN BETTERWAY INTERNATIONAL FREIGT FORWARDING Co", яка у коносаменті від 23 листопада 2023 року №273769200 наведена як відправник товару. Таким чином дана компанія є морським агентом з перевезення. Отже, до виконання морського перевезення та портових витрат залучались компанії "MAERSK CHINA SHIPING", "SHENZHEN BETTERWAY INTERNATIONAL FREIGT FORWARDING Co" (згідно з коносаментом 273769200 сплачує фрахт, портові та термінальні витрати) від яких не надано жодного документу. Разом із тим, відповідно ст.9 Закону №1955-IV, підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування. У рахунку на оплату від 28 березня 2024 року №2240 фірмою "Ферст Вей" виставляється рахунок на наступні послуги: транспортно-експедиційне обслуговування вантажу за маршрутом Гданськ (Польща) Грубешів (Польща) п/п Володимир-Волинський у кількості 1 шт. за ціною та сумою 86 790 грн.; транспортно-експедиційне обслуговування вантажу за маршрутом Грубешів (Польща) п/п Володимир-Волинський Клевань (Україна) у кількості 1 шт. за ціною та сумою 94 680 грн.; винагорода експедитора на території Україна у кількості 2 шт. за ціною 2 шт. 328,75 грн. вартістю 657,50 грн. Отже, також вбачається що послуги з автоперевезення виставлені тільки на один контейнер. Також, враховуючи відстань між пунктами доставки вбачається що витрати по іноземній території складають 133,52 грн./км, витрати по території України 180 грн./км. Тобто, вартість перевезення товарів за межами митної території України значно менша, ніж вартість перевезення товарів на території України, що ставить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вищу вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країні, через яку здійснювалось перевезення товарів. Також, відповідно до залізничних накладних від 07 березня 2024 року №№063937, 063941 відправлення товару здійснено зі стації Славков ЛХС 07 березня 2024 року, отже відсутні числові значення на переміщення між м. Гданськ Славков (відстань близько530 км) зберігання зазначеного контейнера з моменту прибуття в порт Гданськ (26 січня 2024 року до моменту відправлення 07 березня 2024 року). Також, згідно із залізничними накладними від 07 березня 2024 року №063937, 063941 відповідальними за залізничне перевезення є: по території Польщі ТОВ ПКП ЛХС - Євротермінал Славков згідно з договором ПКП ЛХС ВХ2-К-15/2024, по території України ТОВ "Фрейт Сервіс Груп". При цьому, експедитором зазначено компанію ТОВ "Ліметні Карго Делівері", власником контейнеру "MAERSK LINE" власником вагонів ТОВ "ЕУ Транс". Разом із тим, від залучених осіб не надано жодного документу, у тому числі які містять числові значення витрат на оренду (контейнерів та вагонів), навантажувальні роботи та перевезення. З технічних причин продовження графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 29 березня 2024 року №UA100000/2024/000063/2 буде направлено окремим повідомленням.

Рішення №UA100000/2024/000064/2 від 29 березня 2024 року (т1. а.с.165-166) у графі 33 зазначено наступне: З технічних причин (обмеження по кількості символів гр. 33 Рішення про коригування митної вартості товарів), у зв`язку з великим об`ємом інформації, що міститься саме у гр. 33 Рішення про коригування митної вартості товарів від 29 березня 2024 року №UA100000/2024/000064/2, гр. 33 Рішення про коригування митної вартості товарів від 29 березня 2024 року №UA100000/2024/000064/2 буде направлена в повному обсязі шляхом електронного повідомлення. На виконання положень ст.ст. 52-64, 335 МК України (далі Кодекс), за результатами опрацювання документів, поданих разом з митною декларацією (далі МД) №24UA11U0 встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості. Див.електронне повідомлення. Продовження: Декларантом не виконано вимогу п.2 ч.2 ст. 52 Кодексу стосовно надання митному органу достовірних відомостей, що повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У зв`язку із зазначеним, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно ч.4 ст. 57 МК України. Жодних вимог у порядку ч.6 ст. 55 МК України від декларанта не надходило. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору, а саме відсутнє одночасне співпадання таких умов як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник; наявність торговельної марки. При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. За умовами ст.ст.62, 63 МК України така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультацій, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані. Враховуючи неможливість застосування попередніх методів, керуючись положеннями ч.8 ст. 57 та ч.1 ст. 55 МК України, можливо застосувати другорядний методу 2 ґ резервний відповідно ст. 64 МК України з використанням способів, які не суперечеть законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями ГАТТ, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами рівнях митної вартості. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Таким чином, між митним органом та декларантом проведені консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. У відповідності до Методичних рекомендацій, проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів, з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взято вартість операції зі схожими за описом товарами ("дріт зварювальний з легованої кремнієво-марганцевої сталі, покрито шаром міді, марка ER70S-6", "дріт з інших легованих сталей, із сталі кремнієво-марганцевої для зварювання: Дріт зварювальний Solid Welding Wire JQ MG50-6 (AWS ER70S-6)", умовами поставки (FOB) та країною походження (Китай), приблизно в тій же кількості (20 500 кг; 13 960 кг), що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Коригування на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів не здійснювалося у зв`язку з не застосуванням другорядних методів визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 Кодексу. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно з джерелом інформації: товар №1 1,20 дол. США/кг. МД від 08 вересня 2023 року №23UA22U8, FOB Шанхай, 20 500 кг 1,20 дол/кг; МД від 26 лютого 2024 року №24UA26U9, FOB Xingang, 13 960 кг 1,20 дол/кг. Рішення винесено без урахуванням термінів, передбачених ст. 53 МК України, на письмове прохання суб`єкта ЗЕД (лист 29 березня 2024 року №17/03). Декларант має право на випуск товарів у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х Кодексу. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості товарів у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 Кодексу або до суду. Перелік вимог щодо подання додаткових документів, передбачених ст. 53 МК України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару неадресний, надані незалежному колу покупців; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Наголошуємо про право митного органу щодо потреби в уточнені будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки, визначене ст. 17 Угоди про застосування ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, яка є невід`ємною частиною Угоди про заснування Світової організації торгівлі.

У рішенні №UA100060/2024/000019/2 від 03 квітня 2024 року (т1. а.с.154-155) у графі 33 зазначено наступне: Частина 3 графи 33 За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст.ст. 62, 63 МК України, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч.2 ст. 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2ґ - резервного методу, який щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях з урахуванням найменування, маркування ER70S-6, призначення, країни виробництва, країни відправлення, обсягу партії, та комерційних умов. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Митну вартість товарів визначено із наступного розрахунку: 1,20 дол. США за кг. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: товар №1 митна декларація від 08 вересня 2023 року №UA401020/2023/046722 (23UA22U8) (вартість товару "Дріт для зварювання обміднений, марка ER70S-6, країна виробництва та відправлення Китай" 20 500 кг FOB Шанхай згідно джерела інформації 1,20 дол.США/кг), товар № 1 митна декларація від 26 лютого 2024 року №UA209230/2024/017626 (24UA26U9) (вартість товару "Дріт зварювальний Solid Welding Wire JQ MG50-6 (AWS ER70S-6), країна виробництва та відправлення Китай" 13 960 кг FOB Xingang згідно джерела інформації 1,20 дол.США/кг), Митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Рішення винесено без урахуванням термінів, передбачених ст. 53 МК України, на письмове прохання суб`єкта ЗЕД (Заява від 03 квітня 2024 року №03/04). Декларант має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: - у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; - у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; Декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Перелік вимог щодо подання додаткових документів, передбачених ст. 53 МК України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана: - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Наголошуємо про право митного органу щодо потреби в уточненні будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки, визначене ст. 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, яка є невід`ємною частиною Угоди про заснування Світової організації торгівлі.

29 березня 2024 року та 03 квітня 2024 року відповідачем було оформлено та направлено позивачу через декларанта картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000257 (т.1 а.с.148-149), №UA100060/2024/000256 (т1. а.с.95-96), №UA100060/2024/000274 (т1. а.с.156-158), №UA100060/2024/000260 (т1. а.с.167-169).

Позивач не погодився із зазначеними рішеннями про коригування митної вартості №UA100060/2024/000017/2, №UA100000/2024/000063/2, №UA100000/2024/000064/2 від 29 березня 2024 року та №UA100060/2024/000019/2 від 03 квітня 2024 року та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000257, №UA100060/2024/000256, №UA100060/2024/000274, №UA100060/2024/000260 через їх протиправність, безпідставність, необґрунтованість, необ`єктивність та невідповідність фактичним обставинам й нормам діючого законодавства України, у зв`язку з чим звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що висловлені відповідачем сумніви у рішеннях про коригування митної вартості №UA100060/2024/000017/2, №UA100000/2024/000063/2, №UA100000/2024/000064/2 від 29 березня 2024 року та №UA100060/2024/000019/2 від 03 квітня 2024 року щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом ціною договору, не відповідають дійсним обставинам справи, є припущеннями митного органу та не підтверджені достатніми доказами та взагалі не обґрунтовані, що не може бути підставою для неприйняття заявленої декларантом митної вартості товару по ціні договору.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 1, п.24 ч.1 ст. 4, ст.ст. 49, 50, ч.1 ст. 51, ч.2 ст. 52, ч.ч.1, 3 ст. 53, ч.ч.1-3 ст. 55, ст. 57, ч.ч.4, 5 ст. 58, ч.3 ст. 318 МК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно п.24 ч.1 ст. 4 МК України митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів Україні, укладених у встановленому законом порядку.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 3 ст. 318 МК України визначено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Відповідно ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно ч.2 ст. 53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно ч.ч.1-3 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, згідно норм МК України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2021 року між позивачем ТОВ "ГУДВЕЛД" та продавцем SHANDONG JULI WELDING CO.,LTD укладено зовнішньоекономічний контракт №UK1521 від 15 квітня 2021 року на покупку зварювального дроту, згідно з додатком (Специфікації), що є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціни і кількість товару вказуються в інвойсах, які супроводжують кожен контейнер з посиланням на даний Контракт. Товар поставляється на умовах FOB XINGANG (пункт 1 Контракту).

З метою митного оформлення зазначених товарів та випуску їх у вільний обіг та у відповідності ч.2 ст. 53 МК України, позивачем через декларанта подано електронні митні декларації №24UA51U2 від 28 березня 2024 року, №24UA97U5 і №24UA11U0 від 29 березня 2024 року, №24UA90U9 від 03 квітня 2024 року, разом із відповідними супровідними документами.

29 березня 2024 року Київською митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2024/000017/2, №UA100000/2024/000063/2, №UA100000/2024/000064/2, №UA100000/2024/000064/2 та №UA100060/2024/000019/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000257, №UA100060/2024/000256, №UA100060/2024/000260 та №UA100060/2024/000274, відповідно.

Що вимоги митного органу про надання транспортних (перевізних) документів та документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, передбачених положенням Наказу №599, колегія суддів вказує наступне.

Так, в матеріалах справи містяться транспортні документи, а саме: коносамент №273769200 від 23 листопада 2023 року, домашні коносаменти №BW23110380 від 23 листопада 2023 року і №BW23120128 від 17 грудня 2023 року, накладні ЦІМ/УМВС №063937, №063941, №06407 від 07 березня 2024 року, №06152 від 05 березня 2024 року, CMR №00001253, №00001336, №00001334 від 27 березня 2024 року, №00001373, №00001431 від 28 березня 2024 року, №030 від 30 березня 2024 року, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №1671 від 19 січня 2024 року, №2240 від 28 березня 2024 року, №2115 від 14 березня 2024 року, №2242 від 28 березня 2024 року та калькуляції транспортних витрат (вартості перевезення), а саме, довідки про вартість транспортування №715/Л, №716/Л від 28 березня 2024 року з повною деталізацією послуг, надавалися декларантом до митного органу на момент декларування з первинними митними деклараціями, про що також зазначено у картках відмови, що виключало обов`язок декларанта надавати їх повторно.

Разом з тим, відповідачем при первинному отриманні від декларанта зазначених документів, не було встановлено жодних розбіжностей, у тому числі, числових, які необхідно було додатково підтверджувати, поясняти чи відкоригувати/виправити шляхом надання повторно цих же документів;

При цьому, колегія суддів враховує, що позивачем акти виконаних робіт з експедитором відповідачу надати на момент запиту не представлялося можливим, так як такі документи ще не були складені та підписані сторонами з причин того, що організація перевезення та саме перевезення товару не було завершене на момент його митного оформлення та товар не був доставлений до кінцевого місця призначення згідно до умов Договору №014/22-11 транспортно-експедиторського обслуговування від 14 листопада 2022 року (п.4.8. Договору Акт (акти) про надання послуг направляються Клієнту у вигляді електронного документу за допомогою системи М.Е.Doc не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним);

Більш того, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставлених рахунків-фактур позивачем надати на момент запиту митниці також не представлялося можливим, так як зазначені рахунки-фактури на момент митного декларування ще не були сплачені позивачем згідно до умов Договору №014/22-11 транспортно-експедиторського обслуговування від 14 листопада 2022 року (п.4.1. Договору Оплата за цим Договором здійснюється Клієнтом протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту прибуття до пункту митного контролю).

Окрім того, колегія суддів констатує, що законодавець не ставить право на митне декларування товару у залежність від факту сплати транспортних послуг за перевезення такого товару.

Щодо посилань митного органу на те що, Договір №014/22-11 транспортно-експедиторського обслуговування (далі ТЕО) від 14 листопада 2022 року наданий не в повному обсязі, слід зазначити, що дане твердження відповідача не підтверджено, так як декларантом було надано Договір ТЕО у повному обсязі, що підтверджується тим, що митним органом у своїх електронних повідомленнях додатково не вимагалось від декларанта його надання.

Крім того, навіть чи відсутність вказаного договору ніяким чиним не впливає на задекларовану митну вартість товару, так як Договір ТЕО не є законодавчо визначеним, самостійним та необхідним документом, який підтверджує витрати на транспортування товару, а є лише таким документом, що відображає/підтверджує взаємозв`язок між позивачем та експедитором, який в подальшому видав підтверджуючі документи про вартість перевезення оцінюваного товару позивача (рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №1671 від 19 січня 2024 року, №2240 від 28 березня 2024 року, №2115 від 14 березня 2024 року, №2242 від 28 березня 2024 року, довідки про транспортні витрати №715/Л, №716/Л від 28 березня 2024 року). Тому, можливі підстави для висновків про відсутність Договору ТЕО у митного органу не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів також наголошує, що відповідно довідок про транспортні витрати №715/Л, №716/Л від 28 березня 2024 року страхування товару не здійснювалося, а тому це виключало обов`язок декларанта надавати страхові документи на момент декларування.

Так, Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2018 року у справі №803/1112/17 визначив, що якщо за твердженням декларанта, страхування товару не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт: декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, відповідач стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то відповідач повинен довести наявність цього факту. Таким чином у декларанта відсутній обов`язок доведення факту здійснення або нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення.

Надаючи оцінку твердженням відповідача про невідповідність коносаменту, у зв`язку з чим у митного органу була відсутня можливість перевірити повноту декларування та умов оплати наданих транспортно-експедиційних послуг за маршрутом Китай - GDANSK (Польща), слід зазначити, що коносамент, як товаросупровідний документ видається морським перевізником вантажу його відправнику та засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу.

Тобто, фактично коносамент по своїй суті є певною гарантією від морського перевізника для вантажовідправника про те, що товар буде доставлений до порту призначення та в належному стані переданий вантажоотримувачу.

Коносамент, як товарно-транспортний документ на вантаж, не містить визначення вартості його перевезення морським транспортом, а відображає реквізити вантажовідправника та вантажоотримувача, характеристики товару та основні умови поставки, які узгоджені сторонами в договорі. При цьому, вказані в коносаменті загальні умови поставки товару не можуть суперечити умовам, вказаним в договорі.

В даному випадку умови поставки товару узгоджені сторонами в контракті №UK1521 від 15 квітня 2021 року, відповідно п.1 якого товар поставляється продавцем на умовах FOB XINGANG (Китай) згідно правил Інкотермс 2010 та відправлення товару до місця призначення здійснюється відправником, за його рахунок та входить до ціни товару, тобто відправник сам несе всі витрати з завантаження, доставки товару до порту XINGANG.

Таким чином, коносамент не є законодавчо визначеним, самостійним та необхідним документом, який підтверджує витрати на транспортування товару, а є лише товарно-транспортним документом, який відображає/підтверджує шлях переміщення / слідування товарно-матеріальних цінностей та не є документом, який декларант зобов`язаний надати для митного контролю.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що вартість морського перевезення відображена та підтверджена у наданих до митного оформлення довідках про транспортні витрати №715/Л, №716/Л від 28 березня 2024 року.

Щодо надання інших платіжних та/або бухгалтерських документів, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, слід зазначити, що такі документи додатково не надавалися, так як на момент декларування з первинними митними деклараціями декларантом було подано інвойси, пакувальні листи, декларації про походження товару, що відображено у картках відмови і відповідно виключало обов`язок декларанта надавати їх повторно. Більш того, митним органом при первинному отриманні від декларанта зазначених документів, не було встановлено жодних розбіжностей, у тому числі, числових, які необхідно було додатково підтвердити, пояснити чи відкоригувати/виправити шляхом надання повторно цих же документів.

Стосовно вимоги митного органу про додаткового надання каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень ч.3 ст. 53 МК України надання додаткових документів, які запитуються митницею, здійснюється тільки при їх наявності.

Колегія суддів також наголошує, що виробник товару може не мати власного каталогу товарів, а контрактом не передбачено обов`язок його надання покупцю, що і обумовило неподання каталогу виробника товару декларантом на момент офомлення.

Щодо специфікацій, слід зазначити, що на момент декларування декларантом надавалися специфікації до Контракту №1 від 28 грудня 2022 року і №18 від 09 листопада 2023 року разом з первинними митними деклараціями (№24UA11U0, №24UA90U9), про що також зазначено у картках відмови №UA100060/2024/000260, №UA100060/2024/000274, що виключало обов`язок декларанта надавати їх повторно. Більш того, відповідачем при первинному отриманні від декларанта зазначених документів, не було встановлено жодних розбіжностей, у тому числі, числових, які необхідно було додатково підтвердити, пояснити чи відкоригувати/виправити шляхом надання повторно цих же документів.

Стосовно висновків про якісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, то слід зазначити, що висновки про якісні характеристики товарів містяться в сертифікатах якості (Certificate of quality) від 15 листопада 2023 року і від 28 листопада 2023 року та також у декларацiях про походження товару (Declaration of origin) №JL231115-UKR від 15 листопада 2023 року і №JL231128-UKR від 28 листопада 2023 року, які надалися на момент декларування з первинними митними деклараціями, що також відображено у картках відмови і виключало обов`язок декларанта надавати їх повторно.

Колегія суддів також зазначає, що згідно ч.2 ст. 53 МК України, характеристика товару, підготовлена спеціальними експертними організаціями не є обов`язковим і не може слугувати самостійною підставою для відмови у митному оформленні імпортованого товару за заявленою декларантом ціною.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27 травня 2021 року по справі №820/584/17.

Верховний Суд також у постанові від 09 липня 2020 року по справі № 826/5566/17 вказав, що при дійсній наявності необхідності проведення оцінки вартості товару, митний орган під час митного контролю мав можливість для призначення митної експертизи.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що митним органом такої експертизи призначено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що на момент митного оформлення товару, позивачем були надані всі належні документи, які містили усю необхідну інформацію, зокрема і числові дані щодо заявленої митної вартості товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених ст. 53 МК України) та які давали право та можливість відповідачу визначити митну вартість товару саме за заявленою ціною договору (контракту).

При цьому, колегія суддів наголошує, що витребування підлягають ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція викладена у рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду №809/1174/17 від 27 липня 2018 року; №820/17417/14 від 21 лютого 2018 року; Верховного Суду України №814/283/14 від 30 червня 2015 року.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні, посилання апелянта на те, що в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) наявна інформація про те, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, оскільки: отримана з бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Матеріали справи таких доказів не містять.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2023 року по справі №815/5783/17.

Так, ч.2 ст. 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з рішень про коригування митної вартості товарів №UA100060/2024/000017/2, №UA100000/2024/000063/2, №UA100000/2024/000064/2 від 29 березня 2024 року та №UA100060/2024/000019/2 від 03 квітня 2024 року, у них зазначені лише номери та дати митних декларацій (№23UA22U8 від 08 вересня 2023 року та №24UA26U9 від 26 лютого 2024 року), що були взяті митницею для порівняння цін та на підставі яких і було здійснено коригування митної вартості товарів, та вартості за кілограм товарів позивача у бік її збільшення (до 1,20 дол. США за кг.), що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п.п.2, 4 ч.2 ст. 55 МК України.

Колегія суддів також вважає необґрунтованим посилання митного органу в спірних рішеннях №UA100000/2024/000063/2, №UA100060/2024/000017/2, №UA100060/2024/000019/2, №UA100000/2024/000064/2 на те, що в рахунках ТЕО №1671 від 19 січня 2024 року, №2240 від 28 березня 2024 року, №2115 від 14 березня 2024 року, №2242 від 28 березня 2024 року послуги за фрахт та автоперевезення виставлені лише за один контейнер.

Так, інформація про кількість контейнерів зазначена в графі "Стосовно" відповідає виставленому рахунку ТЕО, а відображення в стовбці "кількість" - 1 стосується надання однієї послуги з міжнародного перевезення на одному судні одночасно партії контейнерів, та ніяк не впливає на задекларовану митну вартість товару, так як довідкою про транспортні витрати експедитор підтвердив понесення транспортних витрат позивачем з перевезення товару у відповідній кількості контейнерів та деталізував/конкретизував їх, і саме в тій сумі, що і зазначена в рахунках ТЕО. Це стосується і автоперевезення рахунок на автоперевезення виставлено стосовно відповідної кількості контейнерів, а не одного, як зазначається митницею, про що свідчать дані такого рахунку.

Відображення в стовбці "кількість" числового значення послуг з перевантаження, то кількість послуг з перевантаження прямо залежить від кількості об`єктів такого перевантаження, тобто кількості контейнерів.

Всупереч доводам митного органу, згадані вище рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, надані позивачем, ідентифікуються з поставкою оцінюваного товару та містять відомості, які підтверджують витрати на транспортування товару, що були фактично понесені позивачем, а тому висновки відповідача про те, що надані позивачем рахунки ТЕО не стали підставою для підтвердження витрат на транспортування товару є безпідставними та неправомірними, що правильно встановлено судом першої інстанції.

Колегія суддів також вважає необґрунтованими твердження відповідача стосовно того, що у митного органу були відсутні числові значення понесених покупцем витрат щодо оренди контейнерів та вагонів / навантажувальних робіт / перевезення / зберігання товару у порту Gdansk / відсутні числові значення на переміщення між м. Гданськ Славков, оскільки калькуляції та деталізація всіх витрат, які виникли під час перевезення, у тому числі витрат на зберігання, надавалися позивачем на момент декларування з первинними митними деклараціями, підтверджують довідки про транспортні витрати №715/Л, №716/Л від 28 березня 2024 року, в яких серед іншого зазначено про "ВРР та портові витрати Gdansk, Польща", що склали 22 725 грн. та 47 340 грн. відповідно, а також і маршрут.

Разом з тим, чинним законодавством не вимагається та не передбачено подачі до митного оформлення документів, якими б підтверджувалися взаємовідносини контрагента позивача експедитора (ПП "ФЕРСТ ВЕЙ") із залученими ним третіми особами для виконання договору транспортного експедирування.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 та від 11 червня 2020 року у справі №815/5597/17 зазначивши, що декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами (складовими), які входять до митної вартості товару відповідно до умов поставки. Натомість, у тому випадку, коли відповідач стверджує, що декларантом понесені додаткові витрати, що впливають на митну вартість товару, він повинен довести наявність цих фактів.

Отже, доводи митного органу про відсутність документів щодо оренди контейнерів та вагонів / навантажувальних робіт / перевезення / зберігання товару у порту Gdansk / відсутні числові значення на переміщення між м. Гданськ Славков, є недоведеними, безпідставними та неправомірними.

Щодо доводів митного органу стосовно необхідності включення до митної вартості товарів витрат на їх зберігання, колегія суддів вважає за необхідним врахувати висновки Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №2а-13471/10/0470 про те, що згідно аналізу положення міжнародних договорів та законодавства України, законодавство України з питань визначення митної вартості товарів повністю відповідає міжнародним вимогам, зокрема, Угоди про застосування ст. VII ГАТТ, і не містить такі види витрат, як зберігання товару, що включаються до митної вартості.

Колегія суддів також вважає необґрунтованим довід митного органу щодо відсутності банківських платіжних документів щодо оплати товару, оскільки банківські платіжні документи були надані додатково декларантом на вимогу митного органу, що не заперечується останнім в своїх рішеннях про коригування.

Разом з тим, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду викладені у постанові від 12 березня 2019 року по справі №803/3649/15 про те, що оформлення платіжних документів не впливає на митну вартість товару. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови оплати товару, терміни та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Пунктом 2.1 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року №216 (далі Положення №216), передбачено, що платник для здійснення операції з переказу коштів в іноземній валюті або банківських металів з рахунку подає до уповноваженого банку платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах за довільною формою, яке обов`язково має містити такі реквізити, зокрема, як:

- найменування одержувача (далі - бенефіціар) [для бенефіціара - фізичної особи - прізвище, ім`я, по батькові (якщо воно є)], його місцезнаходження або проживання (за наявності такої інформації) та номер рахунку [або номер міжнародного банківського рахунку (IBAN)], на який перераховуються кошти або банківські метали (для бенефіціара фізичної особи, який не має рахунку, цей реквізит може не заповнюватися);

- призначення платежу (заповнюється відповідно до вимог пункту 2.2 цієї глави).

- підписи відповідальних осіб платника згідно з наданим до банку платника переліком осіб, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком. У разі подання електронного розрахункового документа відповідальні особи платника, які вповноважені розпоряджатися рахунком, накладають відповідний електронний(і) підпис(и) згідно з вимогами, установленими нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України.

Як вбачається зі змісту платіжних інструкцій в іноземній валюті від 26 жовтня 2023 року №31, від 24 січня 2024 року №4, вони містять інформацію про одержувача платежу компанію "SHANDONG JULI WELDING CO.,LTD" та її реквізити, на які перераховано кошти в сумі 12 267,60 та 28 624,40 доларів США (разом: 40 892,00 доларів США), що відповідає сумі, вказаній в рахунку фактурі №JL231115-UKR від 15 листопада 2023 року, рахунку-проформі №JL231026-UKR від 26 жовтня 2023 року та Специфікації №17 від 26 жовтня 2023 року. Також містить інформацію про призначення платежу відповідно до контракту від №UK1521 від 15 квітня 2021 року, оскільки платіж здійснювався на виконання умов цього контракту.

Таким чином, банківські платіжні документи, надані позивачем, на переконання колегії суддів, оформлені належним чином, ідентифікуються з поставкою оцінюваного товару та містять відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена, а тому висновки відповідача про те, що надані позивачем банківські платіжні документи не стали підставою для підтвердження ціни товару є безпідставними.

При цьому, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначення у номері проформи-інвойсу №JL230926- UKR замість №JL231026-UKR в призначені платежу платіжних інструкцій в іноземній валюті від 26 жовтня 2023 року №31, від 24 січня 2024 року №4 наряду із відображенням номеру та дати контракту (від №UK1521 від 15 квітня 2021 року) є суто технічною опискою позивача при заповненні вказаної графи зазначених документів, яка не порушує ані умови контракту, за яким відбувалася поставка, бо умовами такого контракту (від №UK1521 від 15 квітня 2021 року) не передбачено оплату саме на підставі інвойсу та ані не змінює складові вартості/ціни ввезеного товару.

Колегія суддів також вважає необґрунтованим посилання митного органу на те, що оборотно-сальдову відомість не можливо ідентифікувати з даною поставкою товару у зв`язку з відсутністю відомостей щодо контрагентів та посилання на інвойс, оскільки надана оборотно-сальдова відомість не є основним документом за змістом ч.2 ст. 53 МК України, який би підтверджував оплату за поставлений товар, у зв`язку з тим, що до митного оформлення були надані платіжні інструкції в іноземній валюті №34 та №7, а є лише необов`язковим додатковим документом, який надавався декларантом у сукупності із зазначеними платіжними інструкціями для додаткового підтвердження списання коштів з банківського рахунку позивача.

При цьому, надана позивачем оборотно-сальдова відомість, ідентифікується з поставкою оцінюваного товару та містить відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена, а тому висновки відповідача про те, що надані позивачем банківські платіжні документи не стали підставою для підтвердження ціни товару є безпідставними.

Щодо доводів митного органу про те, що до митної декларації країни відправлення від 20 листопада 2023 року №00031413 і її перекладу на англійську мову та митної декларації країни відправлення від 12 грудня 2023 року №00033652, яка зазначена в рішенні про коригування №UA100060/2024/000017/2 від 29 березня 2024 року, а також, що митні експортні декларації країни відправлення не можуть бути взяти до уваги як документи, що підтверджують митну вартість, оскільки не містять дати експорту та відміток митних органів країни відправлення, отже не є остаточно оформленими документами та не підтверджують факт здійснення експорту товарів, слід зазначити, що вони не заслуговують на увагу, оскільки:

- експортна декларація країни відправлення не є основним документом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів;

- вказаний документ був наданий декларантом для підтвердження вартості товару на вимогу митного органу про надання додаткових документів;

- жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту експортної декларації країни відправлення;

- заповнення всіх граф в декларації країни відправлення (КНР) є виключно прерогативою продавця, здійснюється за правилами, що визначені в країні відправлення, а саме КНР та правилами, що визначаються суднохідними лініями, тому втручатися в її складання, давати будь-які рекомендації, побажання покупець не має можливості.

Окрім того, п.7 ч.3 ст. 53 МК України не містить обов`язку декларанта або уповноваженої ним особи надавати переклад митної декларації країни відправлення, а лише містить обов`язок надання копії митної декларації країни відправлення. Крім того, зазначена митна декларація викладена у відповідній загальноприйнятій офіційній формі з найменуванням граф на китайській мові, а усі відомості, значення щодо вантажу та його вартості були числові, що давало змогу відповідачу їх співставити із заявленими позивачем.

Всі надані експортні декларації країни відправлення містять відповідні номери та штрих-коди по яким вони можуть бути ідентифіковані, як оформлені у країні відправлення.

Отже, підстави для висновку про встановлені розбіжності в наданих експортних деклараціях щодо підтвердження витрат на транспортування у відповідача були відсутні.

Колегія суддів також вважає необґрунтованим посилання митного органу у спірному рішенні № UA100000/2024/000064/2 на те, що на розгляд митного органу не надано копії митних декларацій Польщі, що зазначені у залізничній накладній ЦІМ від 05 березня 2024 року №06152, оскільки митна декларація країни транзиту за змістом ч.2 ст. 53 МК України не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів, і навіть не є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, у розумінні ч.3 ст. 53 МК України.

Також, слід зазначити, що митним органом у своїх електронних повідомленнях додатково не вимагалось від декларанта надання копій митних декларацій Польщі, що зазначені у залізничній накладній ЦІМ від 05 березня 2024 року №06152.

З огляду на викладене, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведених позивачем розрахунків митної вартості товару за ціною договору, митним органом під час судового розгляду не надано. Крім того, відповідач не надав доказів неможливості застосування кожного з попередніх методів при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19 грудня 2019 року у справі №810/5295/15, від 06 лютого 2020 року у справі №540/2219/18.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року в справі №809/1884/16.

Отже, в даному випадку відповідачем не доведено, наявність розбіжностей та відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, що вплинуло чи могло вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару, а документи які були подані декларантом для митного оформлення товару є достатніми та такими, що у своїй сукупності невикликали сумніви у достовірності зазначеної в них інформації.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, проаналізувавши положення законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувані рішення митного органу про коригування митної вартості товарів №UA100060/2024/000017/2, №UA100000/2024/000063/2, №UA100000/2024/000064/2 від 29 березня 2024 року та №UA100060/2024/000019/2 від 03 квітня 2024 року є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними та скасування карток відмови, то колегія суддів вважає, що така вимога також підлягає задоволенню як похідна, позаяк саме на підставі рішень про коригування митної вартості відповідачем були прийняті оскаржувані картки відмови.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ТОВ "ГУДВЕЛД".

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.