Справа № 620/4999/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №620/4999/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 620/4999/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які полягають у зменшенні основного розміру його пенсії з 71% до 70% грошового забезпечення після проведення перерахунку основного розміру його пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 у справі №620/7597/23, з 01.02.2022 та з 01.12.2023;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити йому пенсію у розмірі 71% грошового забезпечення після проведення перерахунку основного розміру його пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 у справі №620/7597/23 з 01.02.2022 та з 01.12.2023;
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які полягають у ненарахуванні та невиплаті йому щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова №713, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), з 04.10.2023 (у межах строку звернення до адміністративного суду);
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити йому пенсію в розмірі 71% грошового забезпечення з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713, починаючи з 04.10.2023 (у межах строку звернення до адміністративного суду).
Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 10.06.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024, позов задовольнив частково: визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 71% до 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 71% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. В іншій частині позову відмовив.
Верховний Суд постановою від 04.02.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі №620/4999/24 скасував в частині відмови у задоволенні позову та ухвалив в цій частині нове рішення, яким позов задовольнив. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з 04.10.2023. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, починаючи з 04.10.2023. В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі №620/4999/24 залишив без змін
Від ОСОБА_1 надійшла заява про прийняття додаткового судового рішення щодо судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи, зокрема судових витрат по сплаті судового збору.
Заявник зазначає, що під час ухвалення судового рішення за наслідком розгляду його касаційної скарги суд не вирішив питання про новий розподіл судові витрати, які були ним понесені при розгляді справи.
Вирішуючи питання обґрунтованості заявленого клопотання щодо ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 356 КАС України постанова суду касаційної інстанції складається, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції (пункт «в»).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Зі змісту наведених норм права вбачається, що необхідність в ухваленні додаткового судового рішення обумовлюється, зокрема, не вирішенням/неповним вирішенням судом питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом частини шостої статті 139 КАС України якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).
Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 3 частини другої цієї норми за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За правилом підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судом установлено, що за наслідками касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень питання розподілу судових витрат, понесених позивачем за подачу позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, не вирішувалось.
Згідно з платіжними інструкціями, наданими позивачем до заяви про вирішення питання розподілу судових витрат, обставинами, встановленими у судових рішеннях попередніх інстанцій та даних, які містяться у виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1937,92 грн (платіжна інструкція від 04.04.2024 № 9338-1745-1949-4830), за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у сумі 1453,44 грн (платіжна інструкція від 11.06.2024 № 9344-9583-1288-7455), за звернення із касаційною скаргою сплачено судовий збір у розмірі 1937,92 грн (платіжна інструкція від 07.10.2024 № 9356-7641-5523-0351).
Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 10.06.2024 стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 968,96 грн відповідно до частини задоволених вимог.
За наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, ураховуючи результат розгляду справи, питання перерозподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не вирішувалось.
Враховуючи вищевикладене та результат касаційного перегляду судових рішень попередніх інстанцій, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, а тому понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в частині, в якій судом касаційної інстанції позов задоволено, апеляційної та касаційної скарг, мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 4360,32 грн (чотири тисячі триста шістдесят) гривень 32 копійки, в тому числі, яка була сплачена позивачем за подання позову у розмірі 968,96 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 1453,44, за подання касаційної скарги у розмірі 1937,92 грн.
Враховуючи той факт, що під час ухвалення постанови від 04.02.2025 Верховний Суд не розподілив судові витрати, понесені позивачем за звернення до суду із позовом, апеляційною та касаційною скаргами, Суд дійшов висновку, що такі витрати на сплату судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем.
Керуючись статтями 139, 356, КАС України,
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.
Суддя-доповідач А.А. Єзеров
Суддя В.М. Кравчук
Суддя О.П. Стародуб