Справа № 520/22900/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 р.Справа № 520/22900/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

за участю: секретаря судового засідання Щурової К.А.

представників позивача Вертеби Д.С., Оганезова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОБАКО ГРУП" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 (суддя Григоров Д.В.; м. Харків) по справі № 520/22900/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОБАКО ГРУП"

до Головного управління ДПС у м.Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОБАКО ГРУП" (далі по тексту позивач, ТОВ "ТОБАКО ГРУП") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту відповідач, ГУДПС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.04.2024 № 34316/0901 на суму штрафної санкції 6800,00 грн., яке винесене Головним управління Державної податкової служби України у місті Києві стосовно ТОВ «ТОБАКО ГРУП».

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує його права. Зокрема вказав, що відповідачем необґрунтовано застосовано штрафні санкції за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами з торгового автомату та торгівлі тютюновими виробами у невизначених місцях.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 520/22900/24 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 520/22900/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги позивача по справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що відповідно до висновку експертів №23635 ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 13.10.2023, за сукупністю ознак, ПАК «Кіоск модель RTM-01» можна віднести до категорії торгівельних кіосків.

Зазначає, що судом не досліджено такі письмові докази, надані позивачем, як пояснювальна записка касира ОСОБА_1 від 02.04.2024, наказ про дистанційну роботу 03/о.с. від 11.09.2023, технічний паспорт на програмно-апаратний комплекс «Кіоск із вбудованим апаратом дистанційної торгівлі тютюновими виробами» модель RTM-01.

Вказує, що суд безпідставно встановив правомірність податкового повідомлення-рішення в частині зазначеного в ньому порушення позивачем торгівлі тютюновими виробами у невстановлених для цього місцях, не навівши жодного аргументу на користь такого висновку.

Відтак, вважає спірне податкове повідомлення рішення протиправним та таким, що належить скасувати.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОБАКО ГРУП" зареєстроване як юридична особа та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області.

Фахівцями контролюючого органу було проведено фактичну перевірку ТОВ "ТОБАКО ГРУП" з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за результатами якої 01.04.2024 складено акт №27049/ж5/26-15-09-01/43648476.

За висновками зазначеного акту встановлено порушення позивачем п. п. 4, 9 ч.1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995р. №482/95-ВР.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.04.2024 №34316/0901, яким за порушення п. п. 4, 9 ч.1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" застосовано до позивача штраф у сумі 6800,00 грн..

Не погодившись з наведеним, 17.05.2024 позивач звернувся зі скаргою на вищезазначене рішення до Державної податкової служби України, яка за результатами розгляду була залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, про що ухвалено відповідне рішення від 15.07.2024 № 21712/6/99-00-06-03-02-06.

Позивач, не погодившись з наведеним, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з правомірності спірного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до пп. 20.1.6. п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Водночас, згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 ПК України, відповідно до пункту 80.2 якої, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80).

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що проведення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Тому, за відсутності проведеної перевірки, як юридичного факту, у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення у зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме спочатку провести податкову перевірку.

У даній справі актом фактичної перевірки встановлено здійснення за адресою: м. Київ, Деснянський район, частина приміщення на 1-му поверсі, з правого боку від входу, в вестибюлі будинку АУСП (Пітера БІТ: П) по вул. Якова Гніздовського, 1, реалізації тютюнових виробів виключно за безготівковою формою розрахунків з використанням програмного реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером через технічний засіб (програмно-апаратний комплекс з надписом «tabaXo»), який автоматично відпускає товари покупцеві після одержання від нього платіжних засобів.

Так, позивач в обґрунтування адміністративного позову вказує, що програмно-апаратний комплекс з надписом «TOBAСO», а саме кіоск дистанційної торгівлі модель RTM-01, діяльність якого перевірялась в межах перевірки у цій справі, не може бути віднесено до торговельних автоматів, оскільки алгоритм роботи ПАК «Кіоск модель RTM-01» не передбачає можливість автоматичного (без участі людини - оператора) відпуску тютюнових виробів покупцю.

Вирішуючи спір, колегія суддів зазначає, що спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 за № 481/95-ВР (далі по тексту - Закон № 481/95-ВР).

Статтею 15-3 Закону № 481/95-ВР встановлено обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Так, згідно з ч.ч. 1 вказаної статті, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння:

1) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я (крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв);

2) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій;

3) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі);

4) з торгових автоматів;

5) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива);

6) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар);

7) з рук, лотків;

8) у одиничних пачках, що містять менше 20 сигарет;

9) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Частиною 1 статті 16 Закону № 481/95-ВР визначено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції та малих виробництв дистилятів здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального, тютюнової сировини посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.

Згідно з ч. 4 вказаної статті, рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Відповідно до національного стандарту України ДСТУ 4303:2004 «Торгівля роздрібна та оптова. Терміни та визначення понять», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 № 130 «Про затвердження національних стандартів України, зміни до національного стандарту, національної зміни до міждержавного стандарту, поновлення чинності міждержавного стандарту та скасування нормативних документів», який встановлює українські терміни га визначення понять у сфері торгівлі, визначено:

- кіоск; ятка - це торговельний об`єкт для організування роздрібного продажу товарів, який має постійне просторове місце, займає окрему закриту споруду некапітального типу на одне робоче місце без торговельної зали для покупців і додаткової площі для розміщування запасу товарів (п. 6.37 ДСТУ 4303:2004 ):

- торговельний автомат - технічний засіб, який автоматично відпускає товари покупцеві після одержання від нього платіжних засобів (п. 7.6 ДСТУ 4303:2004).

Так, як вбачається з договору № 01/02/23 про виготовлення на замовлення та поставки обладнання від 01.02.2023, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ИНФОРМ-СЕРВИС", ФОП ОСОБА_2 зобов`язується виготовити на замовлення ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" і передати у власність ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" кіоск із вбудованим апаратом дистанційної торгівлі тютюновими виробами, відповідно до технічного завдання ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" на виготовлення обладнання згідно з додатком № 1 до даного договору, який є невід`ємною частиною договору, а ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" зобов`язується прийняти це обладнання та своєчасно здійснити оплату на умовах даного договору.

Також, на виконання умов договору № 01/02/23, між сторонами було укладено технічне завдання покупця для виготовлення обладнання постачальником від 02.02.2023, відповідно до якого сторонами було узгоджено принцип дії та вимоги роботи кіоску з апаратом дистанційної торгівлі тютюновими виробами.

Так, відповідно до технічного завдання, принцип роботи кіоску з апаратом дистанційної торгівлі тютюновими виробами сторони визначено наступний:

Клієнт фізична особа, яка має намір придбати тютюнові вироби через апарат, за допомогою сенсорного монітору підтверджує, що вона досягнула віку, з якого законодавством дозволено купувати тютюнові вироби, після чого отримує доступ до меню виробу та обирає необхідний йому товар. Обов`язкова стадія продажу перевірка віку клієнта, включає в себе такі дії: касир працівник підприємства, що здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі тютюновими виробами, перебуває на своєму робочому місці на будь-якій відстані від апарату за робочим комп`ютером із встановленим на ньому програмним забезпеченням, яке дозволяє візуальний відеозв`язок з клієнтом через вбудовану в апарат відеокамеру та дистанційне керування апаратом, в тому числі процесом видачі товару через апарат. Після перевірки віку клієнта за допомогою візуального контролю та, за необхідності, додаткової перевірки касиром документів клієнта через технічні засоби апарату, касир дистанційно дозволяє або забороняє операцію продажу за допомогою відповідного програмного забезпечення на своєму робочому комп`ютері. Після цього клієнт сплачує обраний товар за допомогою банківської картки чи телефону з NFC.

Лише отримавши від касира команду-дозвіл на продаж, апарат забирає з системи зберігання товару оплачений товар та за допомогою механічного маніпулятора переміщує його безпосередньо у віконце видачі, розташоване на фасаді апарату.

Програмне забезпечення, яке буде використано у виробництві апарату, розроблено ФОП ОСОБА_2 , згідно з договором № 2912, на проведення робіт з розробки програмного забезпечення від 21.12.2021.

Також сторони визначили, що апарат буде оснащений системою відеоспостереження високої роздільної здатності, а також сканером QR-кодів із застосунку "Дія" та іншими технічними засобами, які інтегровані в програмне забезпечення доступу для поповнення запасів та технічного обслуговування.

За фактом виготовлення програмно-апаратного комплексу " ІНФОРМАЦІЯ_1 із вбудованим апаратом дистанційної торгівлі тютюновими виробами" модель: RTM-01 між сторонами було складено видаткову накладну № 0108 від 01.08.2023.

Відповідно до договору № 2912 на проведення робіт з розробки програмного забезпечення від 21.12.2021, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ИНФОРМ-СЕРВИС", ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" доручає, а ФОП ОСОБА_2 приймає на себе відповідно до умов договору виконання роботи з розробки програмного забезпечення для апарату дистанційної торгівлі тютюновими виробами, а ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" зобов`язується прийняти цю роботу й оплатити її.

Відповідно до п. 1.2. договору № 2912, технічні та інші вимоги до ПО визначаються сторонами в технічному завданні, яке розробляє ФОП ОСОБА_2 та погоджує із ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" з урахуванням інформації про необхідні технічні, якісні, кількісні та інші характеристики предмета договору. Також, відповідно до п. 1.3. Договору № 2912, сторони визначили, що таке ПО є невід`ємною частиною обладнання, ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" отримує від ФОП ОСОБА_2 . ПО разом з обладнанням на виконання якого підписується договір.

На виконання умов договору між сторонами було укладено технічні вимоги на розробку програмного забезпечення для апарату дистанційної торгівлі тютюновими виробами.

Так, відповідно до технічних вимог, сторони узгодили, що основними функціями програмного забезпечення є:

1. Зручний інтерфейс користувача дозволяє покупцю легко і швидко здійснити вибір з асортименту продукції в розмірі до 320 унікальних позицій.

2. Функція визначення віку по фото/відео зв`язку.

3. Функція оплати.

4. Функція опитувань покупця у режимі очікування оплати та видачі товару.

5. Функція прокручування відео в режимі очікування.

6. Можливість використовувати сенсорний дисплей.

7. Можливість пошуку товару.

8. Віддалений доступ через особистий кабінет до наступних категорій:

- Управління залишками.

- Управління цінами.

- Управління фото/відео контентом.

- Перегляд статистики продажів.

- Управління правами доступу.

- Можливість підключення необмеженої кількості апаратів.

9. Логування всіх операцій.

За фактом розробки програмного забезпечення між сторонами було складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 30/03.

Як вбачається з пояснень позивача та підтверджується технічним паспортом, купівля тютюнових виробів в кіоску починається з відповіді покупця на питання: чи виповнилось йому 18 років, отже, чи досяг він повноліття. У разі схвальної відповіді покупцю надається можливість вибрати тютюнові вироби з представленого на екрані кіоску асортименту в необхідній кількості. Покупець вибирає товари та затверджує свій вибір.

Далі здійснюється підтвердження повноліття покупця візуально продавцем (оператором) кіоску через відеозв`язок за допомогою відеокамери високої роздільної здатності, вмонтованої в кіоск. У разі підтвердження повноліття продавець (оператор) дозволяє продаж тютюнових виробів, що дає змогу перейти до оплати товару.

У разі неможливості визначити вік покупця візуально продавцем (оператором), останній може зв`язатись із покупцем за допомогою переговорного пристрою та запропонувати, на його вибір, або підтвердити свій вік за допомогою застосунку "ДІЯ", або безпосередньо показати через відеокамеру продавцю (оператору) в розгорнутому вигляді свій документ, що підтверджує особу (паспорт).

При пред`явленні документа (паспорта) через відеокамеру, продавець (оператор) кіоску, у разі підтвердження повноліття покупця, надає дозвіл на продаж товару.

При використанні застосунку "ДІЯ" підтвердження віку покупця здійснюється зчитуванням вбудованим в кіоск терміналом QR-коду документу, згенерованим застосунком.

Оплата товару здійснюється через NFC - термінал та, у разі успішності оплати, товар видається покупцю шляхом його випадання в лоток (кошик видачі) та надається можливість роздрукувати чек, а, у разі неуспішності оплати, - надається можливість, на вибір покупця, або повторити спробу оплати, або скасувати оплату.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище договори на виготовлення програмно-апаратного комплексу, програмного забезпечення та технічний паспорт, колегія суддів вказує на обов`язкову участь касира під час здійснення торгівлі тютюновими виробами через такий програмно-апаратний комплекс (зокрема, можливість касира здійснювати перевірку віку покупця, а також можливість віддаленого контакту касира з покупцями), що спростовує доводи відповідача про здійснення торгівлі тютюновими виробами через торговий автомат, тобто в автоматичному режимі.

Також, колегія суддів зауважує, що після виготовлення ФОП ОСОБА_2 програмно-апаратного комплексу " ІНФОРМАЦІЯ_1 із вбудованим апаратом дистанційної торгівлі тютюновими виробами" модель: RTM-01 та передачі його ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС", між ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" та позивачем було укладено договір № 2023/75 оренди майна від 01.08.2023, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" зобов`язується передати позивачеві, а позивач зобов`язується прийняти в строкове платне користування (оренду) майно, зазначене в акті приймання-передачі до цього договору та зобов`язується сплачувати ТОВ "ИНФОРМ-СЕРВИС" орендну плату.

За фактом передачі позивачу програмно-апаратного комплексу "Кіоск із вбудованим апаратом дистанційної торгівлі тютюновими виробами" модель: RTM-01 між сторонами було укладено акт приймання-передачі майна до договору оренди майна № 2023/75 від 01.08.2023.

Таким чином, на підставі договору оренди майна позивач здійснює свою господарську діяльність з продажу тютюнових виробів через програмно-апаратний комплекс "Кіоск із вбудованим апаратом дистанційної торгівлі тютюновими виробами" модель: RTM-01.

Також, колегія суддів вказує, що в матеріалах справи міститься наказ про запровадження дистанційної роботи для касира Хілінської Наталії Олександрівни та наказ про прийняття фізичної особи ОСОБА_1 на роботу до ТОВ "ТОБАКО ГРУП" на посаду касира, що свідчить про те, що ОСОБА_1 офіційно виконуються трудові обов`язки з продажу тютюнових виробів.

Слід зазначити, що, відповідно до договору оренди № 6-Ар від 22.06.2023, укладеного між позивачем та ТОВ "Ай-Ті-Ай Сервіс", ТОВ "Ай-Ті-Ай Сервіс" передає в оренду позивачу наступне майно: частину приміщення загальною площею 6 (шість) кв. метрів, розташованого на першому поверсі, з правого боку від входу, в вестибюлі будинку АСУП, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Якова Гніздовського, будинок № 1, а позивач приймає в тимчасове платне користування об`єкт оренди для розміщення на ньому табачного кіоску "Tobaco" (роздрібна торгівля тютюновими виробами) та сплачує орендну плату за використання орендованого майна на умовах даного договору.

На підставу акту приймання-передачі майна за договором оренди № 6-Ар від 22.06.2023 позивачу було передано об`єкт оренди.

Таким чином, ТОВ «ТОБАКО ГРУП» під час здійснення своєї господарської діяльності не було допущено порушення вимог п. 4, 9 ч. 2 ст. 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме: здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами з торгового автомату та торгівлі тютюновими виробами у невизначених для цього місцях.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено фактів порушення позивачем вимог п. 4, 9 ч. 2 ст. 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме: здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами з торгового автомату та торгівлі тютюновими виробами у невизначених для цього місцях, за що до позивача Головним управлінням ДПС у м. Києві застосовано штрафні (фінансові) санкції податковим повідомленням-рішенням від 26.04.2024 № 34316/0901 у сумі 6800 грн..

З урахуванням наведених обставин, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 26.04.2024 № 34316/0901 на суму штрафної санкції 6800,00 грн., яке винесене Головним управління Державної податкової служби України у місті Києві стосовно ТОВ «ТОБАКО ГРУП» є необґрунтованим та таким, що не відповідає положенням норм чинного законодавства, а, відтак, останнє належить скасувати.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ТОВ «ТОБАКО ГРУП».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи те, що суд першої інстанції внаслідок невірного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 520/22900/24 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОБАКО ГРУП" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 520/22900/24 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОБАКО ГРУП" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.04.2024 № 34316/0901 на суму штрафних санкцій 6800,00 грн, яке винесене Головним управлінням ДПС у місті Києві.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОБАКО ГРУП" судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 24.04.2025 року