Справа № 509/827/25
Суддя: Панасенко Є. М.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/827/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2025 року адвокат Рева Світлана Леонідівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління поліції в Одеській області про скасування постанови ГВБ №330196 від 26 березня 2024 року про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст. 183 КпАП України.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 лютого 2025 року адміністративний позов інтересах ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду. Надано позивачу (його представнику) строк десять днів з дня вручення ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку.

19 лютого 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Рева Світлана Леонідівна звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

25.03.2025 року Постановою Пятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу адвоката Рева Світлани Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2025 року задоволено, ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

10.04.2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області від П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, для продовження розгляду.

14.04.2025 року ухвалою Судді Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенка Є.М. визнано причини пропуску позивачем строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 26 березня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення поважними та поновлено строк звернення до суду з позовом, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд даної справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. На час розгляду справи відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 березня 2024 року поліцейським СРПП Ємельяновим О.П. Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, прийнято постанову ГБВ №330196 по справі про адміністративне правопорушення, розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Даною постановою встановлено, що ОСОБА_1 26.03.2024 року в смт. Овіділополь по вул.Добровольській здійснив завідомо неправомірний виклик інспектора поліції, перебуваючи в стані алкогольного сп`янінням, що кваліфікується за ознаками статті 183 КУпАП, та постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення адміністративного стягнення в розмірі 850 грн. На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови з метою примусового виконання постанови органу державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 1700 грн. Копію постанови ОСОБА_1 отримувати відмовився. Постанова направлена рекомендованим листом.

При цьому, як зазначено представником позивача в тексті позовної заяви, 09.04.2024 року ОСОБА_1 подав скаргу на вказану постанову про адміністративне правопорушення до ГУНП в Одеській області. Про вказане свідчать також численні документи щодо розгляду скарг ОСОБА_1 , а саме:

- лист-відповідь ВнП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 05.04.2024 року №61.3/1079;

- лист-відповідь ВнП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 10.04.2024 року №61.3Б-68;

- довідка про результати розгляду скарги начальника чергової частини Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2 від 23.04.2024;

- лист-відповідь ВнП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 18.05.2024 року №61.3/Б-99/кц;

- лист-відповідь ВнП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 27.05.2024 року №61.3/Б-108/ш;

- лист-відповідь ВнП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 18.06.2024 року №61.3/Б-6/л;

- лист-відповідь ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 27.07.2024 року №61/Б-653;

- лист-відповідь про надання інформації Управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 02.08.2024 року № 3/Б-1775/ш/ен;

- лист-відповідь ВнП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 19.08.2024 року №61.3/Б-198/ш;

- лист-відповідь ВнП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 16.10.2024 року №61.3/Б-278;

- лист-відповідь ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 28.10.2024 року №61/Б-1002;

- лист-відповідь про надання інформації Управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 14.11.2024 року № 3/Б-2393/нв;

- лист-відповідь про результати розгляду скарги ГУНП в Одеській області від 14.11.2024 року № 3/Б-2393/нв;

- лист-відповід про результати розгляду скарг Управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 20.11.2024 року № 3/Б-2393/нв, 2419/ен, 2502/ш, 2795/ш;

- лист-відповідь про результати розгляду скарг ГУНП в Одеській області від 28.11.2024 року № 3/Б-2393/нв;

- лист-відповідь ВнП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 06.01.2025 року №61.3/5-2/24;

- лист-відповідь ВнП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 27.01.2025 року №61.3/Б-17ш;

- лист-відповідь ВнП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 28.01.2025 року №61.3/Б-25;

- лист-відповідь директора Департаменту моніторингу додержання права на справедливий суд та процесуальних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Кононенко Д. від 29.01.2025 року №8444.4Б-2675.25/ГТЛ/43.1.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України, розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції. Відповідно до ч.1ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного уст.9 КУпАП.

Відповідно дост.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи. Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відзив на позовну заяву стороною відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (постанова Верховного Суду від 14 травня 2020 року в справі № 240/12/17).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до п.п. 1, 3 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно дост. 62 Конституції Українивина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16а).

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У той же час, відповідачем, у ході розгляду даної справи, не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, за вкладених у оскаржуваній постанові про притягання до відповідальності обставин.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що в межах спірних правовідносин відсутні належні докази, які підтверджують факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, що, в свою чергу, свідчить про необґрунтованість винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ГБВ №330196 від 26.03.2024 року та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст. ст. 7, 14-2, 183, 245, 251, 252, 254, 256, 258, 276, 279-1, 283, 284 КУПАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ГБВ №330196 від 26.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є. М. Панасенко