Справа № 420/881/25
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/881/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , Одеського квартирно-експлуатаційного Управління про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , Одеського квартирно-експлуатаційного Управління, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення засідання житлової комісії управління ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.10.2013 року, оформленого протоколом №8 від 30.10.2013 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , який перебував на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування у списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 03.08.1992 року;

- зобов`язати Об`єднану житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 зі складом сім`ї 2 особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування у списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 03.08.1992 року, з залишенням на квартирному обліку;

- зобов`язати Одеське квартирно-експлуатаційне Управління внести ОСОБА_1 в узагальнені списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування у списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 03.08.1992 року зі складом сім`ї 2 особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що згідно з протоколом №6 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 04 серпня 1992 року було прийнято рішення поставити ОСОБА_1 на квартирний облік в військову частину НОМЕР_2 з моменту написання рапорту.

Не дивлячись на усі вищеперераховані обставини, до теперішнього часу позивача не забезпечено житловим приміщенням за рахунок житлового фонду МО України, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 перебував у загальній черзі на житло з 03.08.1992 року.

Згідно листа № 53/ЖК від 12.12.2024 року об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , позивачу стало відомо про те, що 30.10.2013 року рішенням засідання житлової комісії управління ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до витягу з протоколу № 8 від 30.10.2013 року ОСОБА_1 тимчасово, до подачі документів, необхідних для відпрацювання Форм подання інформації до Єдиного реєстру, знято з квартирного обліку.

Так, відповідно до витягу з протоколу № 8 від 30.10.2013 року, тимчасово, до подачі військовослужбовцями і особами, звільненими з військової служби у запас або відставку, документів, необхідних для виправлення Форм подання інформації до Єдиного реєстру, знято з квартирного обліку в управлінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед інших ОСОБА_1 .

При цьому позивач зазначає, що всі документи ним завжди своєчасно надавались за вимогою комісії, в разі належного повідомлення про це, у відповідності до діючого законодавства. Всі контакти, номера телефонів позивачем надавались, будь яких вимог щодо надання додаткових документів він не отримував перед засіданням комісії 30.10.2013 року.

Також, в порушення пункту 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов №470 від 11.12.1984 р., ОСОБА_1 не повідомили про зняття з обліку у 15-денний строк у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Ухвалою від 14.01.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 28.01.2025 року поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

До суду від Одеського квартирно-експлуатаційного управління надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що відповідно до підпункту два п. 2.21 Інструкції 737 щороку з 1 жовтня по 30 грудня з метою перереєстрації облікових справ військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, повинні надавати до житлових комісій довідки за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7. Житлові комісії військових частин у цей самий строк здійснюють перевірку житлових умов осіб, які перебувають на обліку, уточнюють, а за потреби коригують облікові списки.

Позивач жодного разу з жовтня 2013 року не оновлював свою облікову справу, хоча це є обов`язковою умовою при перебуванні на квартирному обліку, не цікавився списками черговості, тобто був збайдужілий по відношенню до стану своєї квартирної черги.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України з 01.08.1987 року по 26.12.2007 року.

Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України №586 від 26 грудня 2007 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас в зв`язку із скороченням штатів.

03 серпня 1992 року ОСОБА_1 було надано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 з проханням поставити його на квартирний облік.

Згідно з протоколом №6 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 04 серпня 1992 року було прийнято рішення поставити ОСОБА_1 на квартирний облік в військову частину НОМЕР_2 з моменту написання рапорту.

Відповідно до Витягу з протоколу №5 засідання житлової комісії штабу та управління ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 березня 2004 року на підставі рапорту підполковника ОСОБА_1 щодо зміни складу сім`ї на квартирному обліку з 1-го до 3-ох чоловік вирішено змінити квартирний облік по сім`ї підполковника ОСОБА_1 з однієї особи до 3-х осіб, включивши в список дружину ОСОБА_3 , 1974 р.н. та сина ОСОБА_2 , 1998 р.н.

Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2013 року визначено місце проживання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_1 та залишено на його утриманні.

Згідно із Довідкою, виданою начальником управління по персоналу штабу в/ч НОМЕР_1 , на утриманні ОСОБА_1 знаходиться сім`я у складі сина ОСОБА_2 , 1998 р.н.

30.10.2013 року рішенням засідання житлової комісії управління Південного оперативного командування, відповідно до витягу з протоколу № 8 від 30.10.2013 року ОСОБА_1 тимчасово, до подачі документів, необхідних для відпрацювання Форм подання інформації до Єдиного реєстру, знято з квартирного обліку.

Так, відповідно до витягу з протоколу № 8 від 30.10.2013 року було постановлено, що тимчасово, до подачі військовослужбовцями і особами, звільненими з військової служби у запас або відставку, документів, необхідних для виправлення Форм подання інформації до Єдиного реєстру, знято з квартирного обліку в управлінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед інших ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням відповідача щодо зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтями 34 та 37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Згідно ст. 40 ЖК Української РСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Отже, нормами ЖК Української РСР не передбачено вказаної відповідачем підстави для знаття позивача з квартирного обліку, а саме: тимчасового зняття з квартирного обліку до подачі документів.

На виконання пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03 серпня 2006 року № 1081 затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок).

Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, утому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі військовослужбовці) та членів їх сімей (пункт 1 Порядку).

Згідно пункту 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2)засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3)звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4)подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 30 Порядку).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Враховуючи обставини справи з урахуванням положень викладеного вище законодавства, підстави для зняття позивача з квартирного обліку на час прийняття оскаржуваного рішення були відсутні.

Разом з тим стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. При цьому згідно з частиною третьою цієї статті при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадянин не може бути обмежений або привілейований у своїх конституційних правах та свободах за ознакою місця проживання або іншими ознаками відповідно до статті 24 Конституції України.

У пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 24 червня 2004 року «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Враховуючи викладене та оскільки позивача згідно з протоколом №6 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 04 серпня 1992 року поставлено на квартирний облік в військову частину НОМЕР_2 з моменту написання рапорту, положення пункту Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року не можуть бути застосовані до позивача, тому що не діяли на час постановки позивача на облік.

Разом з тим, вказана Інструкції №737 втратила чинність з 31.07.2018.

Відповідно з 2018 діє Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, що затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380.

Отже, фактично особа має обов`язок оновити документи житлової справи лише в тому разі, якщо в останньої змінилися обставини, які впливають на реалізацію права перебування на квартирному обліку та отримання житлової площі за рахунок фондів МО України.

При цьому, чинна Інструкція №380, так і будь-який інший нормативно - правовий акт, не передбачає обов`язку осіб, які перебувають на квартирній черзі після звільнення з військової служби, щороку оновлювати документи житлової справи, подаючи до житлових комісії довідки за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7.

Відтак, чинним законодавством України не було покладено на позивача обов`язку періодично подавати після звільнення з військової служби до житлової комісії необхідні документи для проведення перереєстрації.

Аналогічної правової позиції дішов Верховний Суд у постанові від 17.03.2020 року у справі № 487/5835/17.

Крім того, належні, достовірні та допустимі докази вручення позивачу чи надіслання витягу з протоколу №8 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 у п`ятнадцятиденний строк з дня проведення такого засідання відсутні. Позивач фактично не мав змоги усунути обставини, на підставі яких його знято з квартирного обліку, а саме надати передбачені п.2.19. розділу ІІ Інструкції документи для проходження щорічної перереєстрації облікової справи. Отже, відповідач під час прийняття спірного рішення недотримався процедури розгляду відповідного клопотання щодо зняття позивача з квартирного обліку та не виконав вимог щодо письмового повідомлення про прийняте рішення із зазначенням причин зняття з обліку. Тобто, розглянув клопотання про зняття з квартирного обліку позивача за його відсутності та письмово не повідомив у п`ятнадцятиденний строк про прийняте рішення із зазначенням причин зняття з обліку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення засідання житлової комісії управління ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.10.2013 року, оформлене протоколом №8 від 30.10.2013 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Одеського квартирно-експлуатаційного Управління (вул. Армійська, буд. 18, м. Одеса, 65058, Код ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення засідання житлової комісії управління ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.10.2013 року, оформлене протоколом №8 від 30.10.2013 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , який перебував на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування у списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 03.08.1992 року.

Зобов`язати Об`єднану житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 зі складом сім`ї 2 особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування у списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 03.08.1992 року, з залишенням на квартирному обліку.

Зобов`язати Одеське квартирно-експлуатаційне Управління внести ОСОБА_1 в узагальнені списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування у списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 03.08.1992 року зі складом сім`ї 2 особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.