Справа № 727/3587/25
Суддя: Бойко М. Є.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3587/25
Провадження № 2-а/727/94/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі:

головуючої судді - Бойко М.Є.,

за участю секретаря - Васківчук В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Воробець Арсен Вікторович, до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №4249993 від 12.03.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року адвокат Воробець А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4249993 від 12.03.2025 року, винесену заступником командира 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Аміновою Анною Суфівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.03.2025 року, о 01 год. 26 хв. по вул. Південно-Кільцевій, 4В, в м. Чернівці, Чернівецької області заступником командира взводу 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенантом поліції Аміновою А.С. винесено постанову серії ЕНА N? 4249993 про накладення адміністративного стягнення, якою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, за те що останній 12.03.2025 року о 01 год. 21 хв. керував транспортним засобом, при цьому не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а.ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Зазначає, що позивач ОСОБА_1 не є суб?єктом даного правопорушення, адже транспортний засіб, яким він керував, не є механічним, відповідно до сертифікату відповідності на транспортний засіб марки «Lu Wei» він працює за рахунок електродвигуна, потужність якого становить 1,44 кВт .

Крім того, зі змісту п. п. «а» п. 2.1 ПДР вбачається, що обов?язок мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом встановлений для водіїв саме механічних транспортних засобів.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 березня 2025 року розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04.04.2025 року представник відповідача Управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Цопа А. подала відзив на адміністративний позов, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обгрунтування таких заперечень вказала, що диспозицією ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Наведеними положеннями встановлений обов?язок водія мати посвідчення водія категорії А1 при керуванні мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об?ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Таким чином, транспортний засіб, яким керував позивач, хоч і не є механічним, адже обладнаний електродвигуном потужністю менше 3 кВт, проте є транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками прирівняний до мопеду.Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та у спосіб, визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

У судове засідання 24 квітня 2025 року позивач та його представник - адвокат Воробець А. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом з тим, адвокат Воробець А. подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає її розгляду .

За таких обставин, оскільки розгляд справи проводився за відсутності учасників справи, в силу ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, відносно ОСОБА_1 складено постанову серії ЕНА N? 4249993 від 12.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного стягнення, якою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, за те що останній 12.03.2025 року о 01 год. 21 хв. керував транспортним засобом при цьому не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а.ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Представник позивача- адвокат Воробець А. у позові зазначає, що ОСОБА_1 не вчинено адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що скутер, яким керував останній має потужність 1, 44 кВт, а тому права в даному випадку не потрібні.

У пункті 1.10 ПДР України наведені терміни, що використовуються у Правилах дорожнього руху та мають наступне значення:

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

- транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

- мопед - двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п. 2.13 ПДР України до транспортних засобів категорії А1 відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.

У Правилах дорожнього руху відсутнє визначення «електроскутер», проте аналізуючи визначення «транспортний засіб», можна дійти висновку, що «електроскутер» відповідає поняттю транспортний засіб, оскільки призначений для перевезення осіб, зокрема самого водія чи його вантажу та є повноправним учасником дорожнього руху, а ОСОБА_1 використовував його саме з цією метою.

Статтею 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» визначено поняття низькошвидкісного легкого електричного транспортного засобу колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Отже, наведеними положеннями встановлений обов`язок водія мати посвідчення категорії А1 при керуванні мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до технічних характеристик електроскутера Lu Wei Lvneng lx04 , потужність мотору останнього складає 1,44 кВт та він має два колеса. Максимальна швидкість вказаного електроскутера складає до 45 км/год., а максимальне навантаження дорівнює 142 кг, тобто, вказаний електроскутер відповідно до вищезазначеного Закону України є низькошвидкісним легким електричним транспортним засобом.

Таким чином, транспортний засіб Lu Wei Lvneng lx04, яким керував ОСОБА_1 , має потужність двигуна до 4 кВт, а, тому, є транспортним засобом та вимагає отримання посвідчення водія відповідної категорії на його керування.

Судом в ході розгляду справи також оглянуто наданий представником відповідача відеозапис з нагрудного відеореєстратора.

На вказаному відеозаписі зафіксовано, що працівниками поліції було зупинено під час руху ОСОБА_1 . При розгляді справи працівниками поліції йому було роз`яснено підстави зупинки, права, повідомлено про складення постанови про адміністративне правопорушення та роз`яснено строки її оскарження. Встановлено, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія категорії А1, яка дозволяє керувати транспортним засобом Lu Wei Lvneng lx04. Будь-яких зауважень або клопотання під час розгляду справи позивач не висловлював.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА N? 4249993 від 12.03.2025, якою на позивача накладено штраф у розмірі 3 400 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 126 КУпАП, є законною та не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 9, 126, 222, 245, 276, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 4, 7, 90, 242, 244 - 246, 250, 251, 262, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у позові ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Воробець Арсен Вікторович, до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №4249993 від 12.03.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.Є. Бойко