Справа № 463/3751/25
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про передачу адміністративної справи

на розгляд іншому адміністративному суду

24 квітня 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Білоус Ю. Б., розглянувши матеріали адміністративного позову Акціонерного Товариства «Українська залізниця» (місце знаходження: 03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про скасування постанови від 14.04.2025 №3 про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями,-

в с т а н о в и в :

представник Акціонерного Товариства «Українська залізниця» - адвокат Куруц Віталій Миколайович звернувся до суду з позовом про скасування постанови від 14.04.2025 №3 про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями.

Як на підставу в обґрунтування підсудності справи Личаківському районному суду м. Львова представник покликався на приписи п. 1 ч. 1 ст.20 КАС України, згідно яких місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оглянувши матеріали позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що вказаний позов не підлягає розгляду Личаківським районним судом м.Львова (місцевим загальним судом як адміністративним судом) за правилами предметної юрисдикції виходячи з наступного.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями статті 19 КАС України закріплено загальні положення про предметну юрисдикцію адміністративних судів у зв`язку із чим передбачено відповідний перелік справ у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Поряд з цим, положеннями статті 20 КАС України здійснено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів: місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів. Зокрема, вказаним положенням закріплено вичерпний перелік адміністративних справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Так, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті (ч.2 ст.20 КАС України).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач звернувся до суду із вимогою про оскарження винесеної уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно Акціонерного Товариства «Українська залізниця» в порядку вимог статті 1 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" постанови про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями.

Закон України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" встановлює відповідальність юридичних осіб перевізників за невиконання обов`язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності (преамбула Закону). Зокрема, передбачено, посадова особа органу охорони державного кордону України уповноважена накладати штрафи за правопорушення визначені цим Законом (ст.. 12 Закону).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" та накладено штраф у відповідному розмірі, який за своєю правовою природою є фінансовою санкцією, що передбачена положеннями вказаного Закону.

Тобто, правовідносини позивача з відповідачем виникли з приводу притягнення позивача як юридичної особи до фінансової відповідальності за порушення норм, передбачених Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень», а не як фізичної особи до адміністративної відповідальності, передбаченої нормами КУпАП, положення якого взагалі на відповідні правовідносини (щодо притягнення юридичної особи до будь-якого виду юридичної відповідальності) не поширюються.

Більше того, положеннями спеціального Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" не передбачено можливості субсидіарного застосування до правовідносин, які ним регулюються, положень Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Аналіз заявленої позивачем вимоги на предмет її відповідності вимогам ч.1 ст.20 КАС України свідчить про те, що така не є адміністративною справою з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відповідачем притягнуто до відповідальності позивача за порушення норм, передбачених Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень", а тому спірні правовідносини не належать до правовідносин, пов`язаних із про притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищенаведеного суддя приходить до висновку, що вказана адміністративна справа, а відтак позовна вимога, яка в її межах заявлена, не входить до переліку адміністративних справ, які за правилами предметної юрисдикції підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, та відповідно не підсудна за правилами предметної юрисдикції Личаківському районному суду м.Львова, що є місцевим загальним судом як адміністративним судом, а підсудна та підлягає розгляду окружним адміністративним судом в порядку ч.2 ст.20 КАС України.

Зазначений висновок підтвердждується також ще й наступним.

Відповідно до положень ст.13 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень», постанову про накладення штрафу, що прийнята посадовою особою, зазначеною у статті 2 цього Закону, може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до місцевого суду за місцезнаходженням відповідного органу охорони державного кордону України, рішення якого є остаточним.

При цьому, зважаючи на положення статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка регулює питання видів та складу місцевих судів, які входять в систему судоустрою України. Так, місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах). Місцевими господарськими судами є окружні господарські суди. Місцевими адміністративними судами є окружні адміністративні суди, а також інші суди, визначені процесуальним законом. Місцевий суд складається з суддів місцевого суду, з числа яких призначається голова суду та, у визначених законом випадках, заступник або заступники голови суду.

Відтак, закріплюючи на рівні Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» правила підсудності відповідної категорії справ, правовідносини якої регулюються вказаним законом, законодавець зазначив узагальнений вид суду (місцевий суд), який уповноважений розглядати відповідну категорію справ, не вказавши при цьому конкретного його виду: місцевий загальний суд (який в певних випадках може здійснювати повноваження адміністративного суду) чи місцевий адміністративний суд.

У відповідності до п. 2 ч. 1, ч. 6 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Відповідно до положень ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Зважаючи на вищенаведене та враховуючи, що при відкритті провадження встановлено, що позовна заява Акціонерного Товариства «Українська залізниця» не підсудна Личаківському районному суду м. Львова як адміністративному суду за правилами предметної юрисдикції, суд приходить до висновку, що матеріали адміністративного позову, застосовуючи принцип аналогії закону, слід передати на розгляд Львівського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 20, 21, 29 КАС України, суд -

постановив :

матеріали адміністративного позову Акціонерного Товариства «Українська залізниця» (місце знаходження: 03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про скасування постанови від 14.04.2025 №3 про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями - передати за предметною підсудністю на розгляд Львівському окружному адміністративному суду.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядок та строки, передбачені стст.295,297 КАС України.

Суддя: Білоус Ю. Б.