Справа № 260/3390/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/3390/24 пров. № А/857/24535/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року (суддя Ващилін Р.О., м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у травні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:

1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування і виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року без застосування січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення («базового» місяця);

2) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 09.09.2019 року без застосування березня 2018 року як місяця підвищення доходу і індексації різниці в розмірі 8490,23 гривень, з урахуванням виплачених сум;

3) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування і невиплаті ОСОБА_1 при звільненні його з військової служби (23 лютого 2024 року) індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2017 року по 09 вересня 2019 року без застосування січня 2008 року і березня 2018 року як місяців, з яких починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення («базового» місяця), та індексації різниці в розмірі 8490,23 гривень відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, з урахуванням виплачених сум;

4) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення («базового» місяця) та здійснити виплату відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням виплачених сум;

5) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 09.09.2019 року відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із застосуванням березня 2018 року як місяця підвищення доходу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що індексація його грошового забезпечення за період проходження військової служби відповідачем обчислена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки базовим місяцем для нарахування такої за період з 01.12.2017 по 28.02.2018 повинен бути січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 по 09.09.2019 березень 2018 року з огляду на незмінність посадових окладів військовослужбовців. Окрім того, позивач вважає, що при розрахунку індексації його грошового забезпечення відповідачем не враховано норми п. 5 абз. 3, 4, 5, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що спірним в даному випадку є розмір грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року, який враховується для розрахунку індексації-різниці, оскільки невірним є твердження суду першої інстанції щодо розміру грошового забезпечення у лютому в розмірі 10537,36 грн. Вказує, що первинними документами підтверджується, що у лютому 2018 року нараховано грошове забезпечення в розмірі 15979,73 грн. Відтак, вважає, що збільшення розміру грошового забезпечення у березні 2018 року в порівнянні з попереднім місяцем склало значення 258,67 грн. Таким чином, сума індексації різниці у березні 2018 року склала 4204,48 грн, а березень 2018 року став місяцем підвищення доходу.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відсутні підстави здійснювати перерахунок та виплату, оскільки до позовної заяви не додано жодний доказ чи розрахунок, що доводив би неправильність чи неповноту нарахування та виплати індексації. Також вказує, що позивач не звертався до відповідача з заявою про виплату індексації.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що полковник ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України, в тому числі у період з 01 грудня 2017 року по 07 вересня 2019 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі НОМЕР_2 прикордонний загін).

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №376-ОС від 07 вересня 2019 року полковника ОСОБА_1 , начальника НОМЕР_2 прикордонного загону, який вибуває для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення частини з 09 вересня 2019 року.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ) №80-ОС від 23.02.2024 полковника ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас, виключно зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 та всіх видів забезпечення з 23 лютого 2024 року.

11 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до НОМЕР_2 прикордонного загону із заявою, в якій просив здійснити перерахунок і виплату індексації його грошового забезпечення за період з 01.12.2017 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення, і з 01.03.2018 по 10.09.2019 з урахуванням суми фіксованої індексації і березня 2018 року, як базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення.

За результатами розгляду такої заяви листом №09/Ш-2377/705 від 24.04.2024 НОМЕР_2 прикордонний загін зазначив, що у період з січня 2016 року по лютий 2018 року індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалась у зв`язку з відсутністю фінансування для її виплати. З березня 2018 року індексація грошового забезпечення нараховується та виплачується із застосуванням базового місяця березень 2018 року.

Вважаючи дії відповідачів щодо неправильного визначення базового місяця для нарахування індексації його грошового забезпечення протиправними, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов в частині незастосування при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень Порядку №1078 саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення. Стосовно виплати індексації-різниці вважав, що розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (5701,04 грн) перевищує суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (4463,15 грн), з огляду на що підстави для нарахування та виплати індексації різниці відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок, об`єкти та підстави проведення індексації грошових доходів населення регламентуються нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон №1282) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 2 Закону №1282 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Так, згідно ч. 1 ст. 4 Закону №1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (ч.ч. 3, 4 ст. 4 Закону).

Нормами ст. 6 Закону №1282 встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 9 Закону №1282 індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

П. 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед яких, грошове забезпечення військовослужбовців.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (п. 4 Порядку).

За змістом п. 5 Порядку у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Суд враховує, що з 01 грудня 2015 року змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Таким місяцем (місяць підвищення доходу) є той місяць, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.

На вказану обставину звернув увагу також Верховний Суд у постанові №380/12370/21 від 06.04.2023, в якій також наголосив на тому, що місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).

При цьому, обчислення такого індексу за даними правилами відбувається незалежно від того, коли військовослужбовець прийнятий на військову службу, коли перемістився на посаду з більшим посадовим окладом, коли встановлено чергове військове звання або встановлені різні надбавки, доплати і премії.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах №400/1118/21 від 26 січня 2022 року, 420/3593/20 від 20 квітня 2022 року, №600/524/21-а від 09 червня 2022 року.

Окрім того, Верховний Суд у вказаних постановах звернув увагу на те, що базовий місяць для індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» було затверджено, серед іншого, Схему посадових окладів офіцерського складу Держприкордонслужби. Вказана постанова набрала чинності з 01 січня 2008 року та діяла до 01 березня 2018 року.

У період з січня 2008 року по березень 2018 року не було зростання посадових окладів військовослужбовців на будь-яких посадах на законодавчому рівні.

Отже, в січні 2008 року відбулася зміна тарифної ставки (окладу) відповідних категорій військовослужбовців, а тому саме цей місяць слід вважати базовим (місяцем підвищення доходу) при розрахунку індексації їх грошового забезпечення.

Вказане спростовує твердження відповідача про те, що базовим місяцем нарахування індексації за період з 01.12.2017 по 28.02.2018 є грудень 2017 року.

Наступна зміна розмірів посадових окладів військовослужбовців на законодавчому рівні була встановлена Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017, якою, серед іншого, затверджено Тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Зазначена постанова набула чинності з 28 лютого 2018 року.

Отже, відповідно до положень Порядку, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року.

Стосовно покликання апелянта-відповідача на те, що позивачем не було додано жодний доказ чи розрахунок, що доводив би неправильність чи неповноту нарахування та виплати індексації, то апеляційний суд зазначає, що з архівних відомостей вбачається, що індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року не проводилась.

А вказані дії відповідач в суді першої інстанції аргументував відсутністю фінансового забезпечення.

Однак, як вірно вказує суд першої інстанції, відсутність на рахунках відповідача коштів для виплати індексації грошового забезпечення не є належною підставою невиконання встановленого законом обов`язку здійснення вказаних виплат (доказом наявності поважних причин непроведення розрахунку).

Європейський суд з прав людини у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України» зауважив, що реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Аналогічна позиція щодо неправомірності не нарахування та не виплати працівнику індексації грошового забезпечення викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі №825/874/17.

Апеляційний суд резюмує, що дії відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січня 2008 є протиправними та відповідача слід зобов`язати провести такий перерахунок.

Стосовно позовної вимоги в частині не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 09 вересня 2019 року згідно з нормами п. 5 абз. 4, 5, 6 Порядку.

Апелянт-позивач стверджує, що первинними документами підтверджується, що у лютому 2018 року нараховано грошове забезпечення в розмірі 15979,73 грн. Відтак, вважає, що збільшення розміру грошового забезпечення у березні 2018 року в порівнянні з попереднім місяцем склало значення 258,67 грн. Таким чином, сума індексації різниці у березні 2018 року склала 4204,48 грн, а березень 2018 року став місяцем підвищення доходу.

Відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Отже, зважаючи на те, що підвищення посадового окладу ОСОБА_1 з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абз. 1 п. 5 Порядку є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.

Визначення березня 2018 року як базового місяця у межах цієї справи відповідачі визнають.

Згідно абз. 2 п. 5 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Разом з цим, у контексті спірних відносин необхідно звернути увагу на те, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку.

Так, відповідно до вказаних законодавчих норм, сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суми індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналізуючи вказані вище положення спеціального підзаконного нормативно-правового акта, суд вважає за необхідне зазначити, що підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах.

В даному випадку, роботодавцю необхідно вираховувати розмір підвищення доходу і визначати різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідної особи.

Верховний Суд у постанові від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 зазначив, що для правильного застосування абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку слід встановити наступне:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) (визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року). В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункту 5 Порядку);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) (визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку));

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Відповідно до архівних відомостей щодо виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік, розмір нарахованого грошового забезпечення за лютий 2018 року становив 10537,36 грн, а за березень 2018 року 16238,40 грн.

Отже, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року та становить 16238,40 грн 10537,36 грн = 5701,04 грн.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку, сума індексації за березень 2018 року розраховується як прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 р. помножена на величину приросту індексу споживчих цін і поділена на 100%.

В даному випадку величина приросту індексу споживчих цін складає 253,30%.

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.

Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року склала 4463,15 грн (1762,00 грн х 253,30% / 100 %).

Отже, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (5701,04 грн) перевищує суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (4463,15 грн), з огляду на що підстави для нарахування та виплати індексації різниці відсутні.

На думку апелянта, спірним є питання розміру нарахованого грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року, який враховується для розрахунку індексації-різниці. Вважає, первинними відомостями підтверджується нарахування грошового забезпечення за лютий 2018 року в розмірі 15979,73 грн.

Згідно з архівними відомостями, позивачу нараховане та виплачене на картковий рахунок грошове забезпечення за лютий 2018 року: посадовий оклад 1400,00 грн., оклад за військовим званням 135,00 грн., надбавка за вислугу років 537,25 грн., надбавка за особливості проходження служби 1657,80 грн., надбавка за кваліфікацію 231,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 280,00 грн., надбавка за особливі умови служби пов`язані з підвищеним ризиком для життя 210,00 грн., премія 5880,00 грн..

Щомісячна додаткова винагорода, встановлена пунктом 5 ПКМУ від 22.09.2010 № 889, Позивачу була нарахована за січень 2018 року та виплачена в лютому 2018 року в розмірі 5892,03 грн.

Відповідно, в картці грошового забезпечення за 2018 рік щомісячна додаткова винагорода відображена в січні 2018 року, тобто в місяці, за який вона виплачувалась.

Отже, загальна сума нарахувань в лютому 2018 року становила 16223,08 грн. На картковий рахунок позивача перераховано кошти в розмірі 15979,73 грн. за мінусом утриманого військового збору.

Таким чином, грошове забезпечення позивача за лютий становило:

- посадовий оклад 1400,00 грн.

- оклад за військовим званням 135,00 грн.

- надбавка за вислугу років 537,25 грн.

- надбавка за особливості проходження служби 1657,80 грн.

- надбавка за кваліфікацію 231,00 грн.

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень 424,32 грн.

- надбавка за особливі умови служби пов`язані з підвищеним ризиком для життя

210,00 грн.

- премія 5880,00 грн.

- додаткова грошова винагорода 61,99 грн.

Додаткова грошова винагорода, встановлена пунктом 5 ПКМУ від 22.09.2010 № 889 враховується виключно за 1 день, оскільки саме за такий період місяця лютого вона була нарахована (за період з 2-го лютого, включно, і надалі вказана виплата не нараховувалася і не виплачувалася, оскільки була скасована).

Таким чином, грошове забезпечення Позивача за місяць лютий 2018 року становило: 1400,00 грн. + 135,00 грн. + 537,25 грн. + 1657,80 грн. + 231,00 грн. + 424,32 грн. + 210,00 грн. + 5880,00 грн. + 61,99 грн. = 10537,36 грн.

Нараховане грошове забезпечення позивача за місяць березень 2018 року становить 16238,4 грн. Вказана обставина не оспорюється самим позивачем, а визнається в позовній заяві.

Таким чином, підвищення грошового доходу в березні порівняно з лютим становить: 16238,4 грн. - 10537,36 грн. = 5701,04 грн.

Апелянт покликається на те, що згідно з випискою по рахунку про отримання на рахунок позивача нараховано грошове забезпечення за лютий 2018 року у розмірі 15979,73 грн.

Однак, як вказано вище, вказана сума включає в себе щомісячну додаткову винагороду згідно Постанови №889 за січень 2018 року в сумі 5892,03, відтак не відноситься до грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року. В лютому 2018 року додаткова грошова винагорода, встановлена пунктом 5 ПКМУ від 22.09.2010 № 889 враховується виключно за 1 день, в сумі 61,99 грн, оскільки саме за такий період місяця лютого вона була нарахована (за період з 2-го лютого, включно, і надалі вказана виплата не нараховувалася і не виплачувалася, оскільки була скасована).

Таким чином, архівною відомістю підтверджено розмір грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року в розмірі 10537,36 грн. Саме така відомість, з огляду на вищенаведене, правильно відображає суму грошового забезпечення за лютий 2018 року, а не виписка по картці позивача.

Стосовно витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 №65-ОС від 14.02.2018 щодо встановлення розміру премії та щомісячної додаткової грошової винагороди, як доказ розрахованого позивачем розміру грошового забезпечення, то судом такий не може братися до уваги, оскільки питання повноти нарахування та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення в частині, що не стосується індексації, не є предметом даного адміністративного позову. Тому якщо позивач вважає проведений з ним розрахунок в частині виплати додаткової грошової винагороди неповним, він вправі оскаржити такий в окремому порядку. В межах даної справи, встановленим є виплата додаткової винагороди в лютому 2018 року в сумі 61,99 грн, та саме ця сума береться до уваги при розрахунку грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що розмір доходу позивача в березні 2018 року перевищив суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року, отже підстави для нарахування та виплати індексації різниці відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі №260/3390/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
З. М. Матковська