Справа № 520/29300/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Григоров Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 р. Справа № 520/29300/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства освіти і науки України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025, по справі № 520/29300/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства освіти і науки України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерство освіти і науки України, яка полягає у не розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 , датованого 07.10.2024 про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов`язано Міністерство освіти і науки України розглянути звернення (заяву) ОСОБА_1 , датовану 07.10.2024 про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Харківський окружний адміністративний суд вийшов за межі позову та рішенням від 20.01.2025 позовні вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України, яка полягає у не розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 , датовану 07.10.2024 про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Зобов`язав Міністерство освіти і науки України розглянути звернення (заяву) ОСОБА_1 , датовану 07.10.2024 про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та надати відповідь по суті заяви.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що функції щодо внесення відомостей щодо здобувачів освіти покладено на суб`єктів освітньої діяльності та їх територіальні відокремлені структурні підрозділи. Натомість, на Міністерство освіти і науки України покладено організаційні та контролюючі функції ведення ЄДЕБО, а на державне підприємство "Інфоресурс" - технічні функції, а тому відповідачі у спірних правовідносинах не виконували та не можуть виконувати жодних владних управлінських функцій відносно позивача. Отже, Міністерство освіти і науки України виступає як розпорядник ЄДЕБО, є суб`єктом, який уповноважений на ведення ЄДЕБО, а державне підприємство «Інфоресурс» - як технічний адміністратор ЄДЕБО, що здійснює технічні функції з обслуговування електронної бази. Таким чином, Міністерство діяло в межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, 25.08.2024 в Єдиній державній електронній базі з питань освіти була сформована довідка № 211003, згідно змісту якої зазначено, що позивач порушує послідовність здобуття освіти відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту».

17.09.2024 ОСОБА_1 з метою надання роз`яснень стосовно інформації про порушення послідовності здобуття освіти звернувся до Міністерства освіти і науки України із заявою про надання безоплатної правничої допомоги з питання порушення послідовності поточного здобуття освіти, у якій просив відповідача надати консультацію і роз`яснення з правових питань.

Міністерство освіти і науки України листом від 25.09.2024 № 3/6644-24 "Про розгляд звернення" надав роз`яснення та, зокрема, чому в довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі зазначено : "Ні, порушує", оскільки згідно з інформацією в ЄДЕБО, ОСОБА_1 у 2015 році вступив (був зарахований) для здобуття освітнього ступеня бакалавра (НРК 6) до Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" та був відрахований з цього закладу освіти у 2016 році. У 2014 році вступив (був зарахований) для здобуття освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра (НРК 5) до Харківського автотранспортного фахового коледжу. Здобуття освіти на рівні, нижчому ніж рівень попереднього навчання, не вважається послідовним. Також відповідач повідомив про відсутність підстав для внесення змін до ЄДЕБО в частині формування відповідної довідки.

07.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій він просив вирішити питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти стосовно порушення послідовності отримання освіти, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту", зазначивши, що позивач "Так, не порушує" послідовність отримання освіти визначній ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту".

Міністерство освіти і науки України листом від 09.10.2024 № 3/7213-24 повідомило позивача, що відповідь по суті порушеного ним питання надана листом МОН від 25.09.2024 № 3/6644-24.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправною бездіяльністю, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо належного розгляду звернення позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96 (далі - Закон №393/96).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону № 393/96 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Частиною першою статті 7 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Статтею 15 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Із матеріалів справи встановлено, що звертаючись до Міністерства освіти і науки України із зверненням від 07.10.2024 позивач просив вирішити питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти стосовно порушення послідовності отримання освіти, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту", зазначивши, що позивач "Так, не порушує" послідовність отримання освіти визначній ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту".

У свою чергу відповідач листом від 09.10.2024 № 3/7213-24 повідомив позивача, що відповідь по суті порушеного ним питання була надана листом МОН від 25.09.2024 № 3/6644-24.

Разом з тим, дослідивши зміст листа Міністерства освіти і науки України від 25.09.2024 № 3/6644-24, колегія суддів зазначає, що останній був складений у відповідь на заяву позивача від 17.09.2024, спрямовану до відповідача в порядку Закону України "Про безоплатну первинну допомогу", у якій ОСОБА_1 просив:

1. Чи порушує він послідовність поточного здобуття освіти відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту».

2. У випадку порушення частини 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» прошу зазначити в чому полягає порушення?

3. Відповідно до закону на яку особу покладений обов`язок вносите інформацію в Єдину державну електронну базу з питань освіти з приводу порушення або відсутності порушення поточного здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту' або дана інформація формується автоматично?

4. Відповідно до закону (порядку, тощо), в якій спосіб можливо виправити недостовірну інформацію в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у випадку недостовірної інформації відображеної в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Натомість предмет звернення позивача від 07.10.2024 стосувався безпосереднього вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти стосовно порушення послідовності отримання освіти, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту".

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відповідачем не було розглянуто порушене позивачем питання по суті згідно його заяви від 07.10.2024, а посилання на відповідь, надану листом від 25.09.2024 № 3/6644-24 є необґрунтованими, враховуючи відмінність предметів звернення позивача.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що допущення відповідачем протиправної бездіяльності під час розгляду заяви позивача від 07.10.2024 про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до вимог Закону України Про звернення громадян, у зв`язку з чим судом правомірно обрано ефективний спосіб захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача розглянути звернення (заяву) ОСОБА_1 , датовану 07.10.2024 про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та надати відповідь по суті заяви.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено належним чином правомірності своїх дій у спірних відносинах, колегія суддів зазначає про обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до твердження, що відповідач у спірних правовідносинах діяв у межах компетенції, оскільки функції щодо внесення відомостей щодо здобувачів освіти покладено на суб`єктів освітньої діяльності та їх територіальні відокремлені структурні підрозділи. Натомість, на Міністерство освіти і науки України покладено організаційні та контролюючі функції ведення Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Отже, наведені відповідачем доводи по суті порушених позивачем у зверненні питань висновків суду не спростовують, оскільки предметом даної справи є бездіяльність, допущена відповідачем під час розгляду звернення ОСОБА_1 , що виразилась у фактичному ненаданні належної відповіді.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 по справі № 520/29300/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов