Справа № 206/1029/25
Суддя: Румянцев О. П.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1029/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Богатько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2025 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним адміністративним позовом. Позивач посилається на те, що 11 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_2 винесено постанову №20379 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якої на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 25500 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Копію цієї постанови позивач не отримував, про розгляд справи про адміністративне правопорушення повідомлений не був в установлено законом порядку цю копію йому направлено не було. Про її наявність позивач дізнався 12 лютого 2025 року, коли йому надійшло повідомлення з банку про відкрите виконавче провадження №77182757 та накладення арешту на його кошти, оскільки він повинен сплатити штраф у сумі 56000 грн. 13 лютого 2025 року позивач звернувся до Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де позивачеві було надано для фотофіксування копію оскаржуваної постанови. Оскільки оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням вимог, встановлених КУпАП, про, що позивач дізнався ознайомившись з нею, вимушений звернутись до суду з цією позовною заявою. Позивачеві не зрозуміло за вчинення якого адміністративного правопорушення його притягнуто до відповідальності. У встановленому законом порядку до 18 липня 2024 року позивачем було оновлено усі його облікові данні у додатку «Резерв+». Так, відповідно до п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, в особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 за адресою місця його проживання через відділення Укрпошти поштовим відправленням, було направлено повістку №391699 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11.00 год. 16.10.2024р. До ІНФОРМАЦІЯ_1 з відділення «Укрпошта» надійшло поштове відправлення з відміткою, що адресат відсутній за місцем проживання, яке повернулось 17.10.2024 р., а позивач не з`явився до відповідача для уточнення анкетних даних. Оскільки позивача було належним чином оповіщено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 16.10.2024 р., однак у цей день позивач не з`явився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. У постанові також зазначено, що позивач не уточнив свої облікові дані. Про розгляд адміністративної справи позивача ніхто не повідомляв, винесення оскаржуваної постанови проходило за його відсутності, чим порушено його право на захист, оскільки навіть на цей час позивачеві не відомо про наявні докази його винуватості та з яких підстав зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки ніколи місця проживання позивач не змінював, жодного повідомлення з «Укрпошти» не отримував. Посилання у оскаржуваній постанові на те, що позивач був належним чином повідомлений про виклик до ТЦК не доводиться належними та допустимими доказами, яких достатньо для притягнення до відповідальності, а тим більше накладення штрафу у незрівнянному з доходами позивача розмірі, оскільки позивач є особою з інвалідністю III групи. Так, напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано. Жодного повідомлення а ні на телефонний номер, а ні письмово позивач не отримував. Постійно знаходитися за місцем свого проживання позивач не може, оскільки працює, а тому вимушений на цілий день залишати місце проживання. Під час винесення постанови начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи у своєму розпорядженні жодних доказів, оскільки їх просто не може існувати з огляду на вищезазначене, не правильно оцінив обстановку та прийняв незаконне рішення, таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення. Просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 11.11.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП ОСОБА_1 закрити, судові витрати покласти на відповідача.

28 лютого 2025 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

26 березня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що оскаржуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №20379 від 11 листопада 2024 року, позивач посилається на: відсутність порушення законодавства про мобілізацію з власного боку; порушення відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зазначає, що відповідно до чинного законодавства у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. За таких умов, позивач порушив свій обов`язок до відповідача, тому його правомірно та справедливо було притягнуто до адміністративної відповідальності. Аргумент позивача щодо його необізнаності щодо явки до відповідача спростовується пунктом 34 та підпунктом 2 п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у раніше поданому відзиві просив розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши надані письмові докази, суддя вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю загального захворювання 3 групи з 17.04.2023 року довічно, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.14), довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №191423 від 15.06.2023 року (а.с. 15), довідкою про отримання допомоги особі з інвалідністю загального захворювання 3 групи з 17.04.2023 року довічно (а.с. 16).

З довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що ОСОБА_1 з 04.03.2020 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

11.11.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_2 винесено постанову № 20379 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді 25500,00 грн. З даної постанови вбачається, що 06 жовтня 2024 року централізовано роздрукована та направлена через АТ «Укрпошта», сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з кваліфікованим електронним підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , повістка №391699 про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , для звірки даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 годині 00 хвилин 16 жовтня 2024 року (номер поштового відправлення 440).17 жовтня 2024 року з АТ «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_2 повернуто конверт з повісткою та довідкою про те, що поштове відправлення повернуто через відсутність адресата за вказаною адресою місця проживання.Станом на 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи належним чином сповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначеній у повістці строк не з`явився до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також не виконав вимоги закону, щодо необхідності у разі неприбуття у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки повідомити про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (а.с. 10-11).

На підставі постанови від 11.11.2024 року № 20379 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрито виконавче провадження № 77182757 (а.с. 19-20).

За частиною 2 статті 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Частиною 1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 3 ст.210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Законом України «Про оборону України» встановлено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

З постанови №20379 від 11.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону», п. 21, 24 Порядку.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ід час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно з пп.2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є (у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку):

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на положення ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У відповідності до ч.4 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

З довідки про причини повернення/досилання вбачається, що відправлення 440 повернуто з наступної причини: «адресат відсутній за вказаною адресою».

В той же час, згідно з роздруківки з сайту «Укрпошти» для відстеження поштового відправлення 440 вбачається, що 09.10.2024 року відправлення прибуло до відділення 49127, тоді ж, 09.10.2024р. зазначено - «невдала спроба вручення» та 17.10.2024p. змінено статус на «Повернення Відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання), а не на «відсутність адресата за вказаною адресою місця проживання», як зазначено в оскаржуваній Постанові.

Отже, відповідачем не доведено наявності передбачених законом умов, за яких ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

За приписами п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено суду правомірності своїх дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону», п. 21, 24 Порядку, за таких обставин, постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, як не законна, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19 Конституції України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про оборону України», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560, ст.ст. 7, 210-1, 245, 247, 251-252, 280, 293 КУпАП України, ст.ст.2, 5, 6, 8, 9, 72-77, 90, 132, 139, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суддя

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 11.11.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев