Справа № 280/9146/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 280/9146/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року (суддя Калашник Ю.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «з» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оформлену листом від 27.09.2024 №760/29455.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «з» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Військовою частиною НОМЕР_1 подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано вимоги норм статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки мобілізований військовослужбовець має право на звільнення як за фактом призначення (обрання) суддею після 24.02.2022, так і вже перебуваючи у статусі судді, який набутий до введення правового режиму воєнного стану. Натомість військовослужбовець контрактної служби має право на звільнення під час дії воєнного стану лише у зв`язку з призначенням (обранням) суддею, тобто після 24.02.2022.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є суддею та з 01.10.2012 зарахований до штату Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.02.2022, позивач вважається призваним на військову службу 25 лютого 2022 року.

Відповідно до Наказу Міністра оборони України від 09.08.2023 позивача звільнено з займаної посади та прийнято на військову службу за контрактом, строком до оголошення демобілізації.

09.08.2023 між позивачем та Міністерством оборони України укладений Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу.

09.09.2024 позивач звернувся до відповідача із рапортом, у якому просив звільнити його з військової служби, на підставі пп. «з» п. 3 частини 5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Листом від 27.09.2024 №760/29455 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для звільнення з військової служби, оскільки обов`язковою умовою для звільнення на підставі пп. «з» п. 3 частини 5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є призначення (обрання) суддею під час дії правового режиму воєнного стану, тобто після 24.02.2022. У цьому випадку позивач призначений суддею 23.08.2012, тобто до моменту введення правового режиму воєнного стану.

Вказаний лист позивач отримав особисто 05.10.2024, що підтверджується його підписом.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність відмови не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Згідно з частинами 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та є діючим.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно із ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 2 ст. 2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Відповідно до положень ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначені види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Приписами ч.5 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Як встановив суд першої інстанції, позивач з 09.08.2023 проходить військову службу за контрактом.

У вересні 2024 року позивач звернувся до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби на підставі пп. «з» п. 3 частини 5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до пп. «з» п. 3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час проведення мобілізації та дії воєнного стану контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку з призначенням (обранням) на посаду судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Суд вірно врахував, що ст. 26 Закону України 2Про військовий обов`язок і військову службу» не містила такої підстави для звільнення з військової служби, як призначення/обрання на посаду судді, до моменту внесення змін до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX.

Звернення позивача до відповідача із рапортом про його звільнення обумовлено набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є суддею та перебуває у штаті Орджонікідзевсього районного суду м.Запоріжжя.

Суд першої інстанції вірно врахував, що закінчення у судді повноважень, у зв`язку зі спливом строку на який його було призначено, не є звільненням з посади судді, має статус судді, незалежно від відсутності у нього повноважень на здійснення правосуддя.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наявність у особи статусу судді є підставою для звільнення з військової служби.

Вірно суд першої інстанції також зазначив, що конструкція норми пп. «з» п. 3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не містить застереження щодо звільнення з військової служби у разі обрання/призначення на посаду судді виключно до моменту введення правового режиму воєнного стану.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що позивач має законні підстави для розірвання контракту та звільнення з військової служби.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 23 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш