Справа № 750/4618/25
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4618/25
Провадження № 2-а/750/123/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

у квітні 2025 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернулася до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області серії ЕНА № 4302294 від 19.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обґрунтовано позов тим, що 19.03.2025 року вона керувала транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись з дозволеною швидкістю по проспекту Миру в місті Чернігові в сторону «Красної площі», наближаючись до перехрестя з круговим рухом, в дзеркалі заднього виду побачила, що позаду до її транспортного засобу наближається автомобіль патрульної поліції з ввімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору. В цей час на перехрестя виїхав інший патрульний автомобіль та перекрив рух транспортним засобам, які рухалися по перехрестю в зв`язку з оголошеною «хвилиною мовчання». Виконуючи вимоги ПДР, з метою надання переваги в русі автомобілю поліції, позивач зупинилася біля правого краю проїзної частини. За нею зупинився автомобіль патрульних, поліцейські підійшли до неї та повідомили, що вона порушила правила зупинки, а саме зупинилася на перехресті із круговим рухом без необхідності надання переваги в русі. При цьому зупинилася занадто близько до паркану, яким огороджена будівельна зона поряд. На вимогу поліцейського позивач надала посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, поліс обов`язкового страхування та заперечила, що нею були порушені правила дорожнього руху. Крім того, позивач зазначила, що не скоювала дане адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з порушенням вимог статей 251, 268, 278, 279, 280 КУпАП. Також позивач заперечує свою вину та підстави для притягнення її до відповідальності, оскільки доказів вчинення нею зазначеного у постанові правопорушення немає.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2025 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами. Зупинка автомобіля позивача була здійснена безпосередньо на перехресті з круговим рухом. Також, відеозаписом з портативного відео реєстратора № 472732 повністю спростовуються твердження позивача, що нібито вона надала всі необхідні документи для перевірки поліцейському. Крім того відеозаписом подій повністю підтверджується, що поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно частиною 1 статті 269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке.

19 березня 2025 року о 08 год. 56 хв. в м. Чернігові по пр. Миру, 20, інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенантом поліції Приступою М.Ф. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4302294 відносно громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що остання, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила зупинку не пов`язану з наданням переваги в русі на перехресті з круговим рухом, чим порушила п. 15.9 «ґ» ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 9).

У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається відео з відео реєстратора Xiaomi 70 mai.

Відповідно до статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в тому числі ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП України.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до пункту 1.9 цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п.2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно п.1.10 ПДР, зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофорів тощо); вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху; перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

При цьому, в силу вимог розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР, дорожній знак 4.10 «Круговий рух» відноситься до наказових знаків. Знак вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, вказаному стрілками на перехресті з круговим рухом.

За правилами п.14.6.6 ДСТУ 4100-2021 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» знак 4.10 «Круговий рух» потрібно застосовувати, щоб дозволити рух транспортних засобів лише в зазначеному стрілками напрямку у навколо центрального острівця, якщо організовано круговий рух транспортних засобів на перехресті (площі). Знак потрібно встановлювати на кожному в`їзді на перехрестя (площу)з рухом по колу.

Отже вся територія в межах дії знаку 4.10 «Круговий рух» є перехрестям у розумінні ПДР.

Пунктом 15.1 ПДР визначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях на узбіччі.

Згідно п. 15.2 ПДР, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Пункт 15.9 (ґ) ПДР вказує, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно п.15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 ПДР. Позивач у своєму позові зазначає, що вимушено здійснила зупинку перед виїздом на круговий рух, з метою надання переваги в русі службовому автомобілю поліції, який рухався позаду неї з ввімкненими проблисковими маячками.

Частина 1 статті 122 КУпАП визначає настання адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

За змістом пунктом 1 статі 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтями 72-79 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 25.06.2020 по справі 520/2261/19, зводиться до того, що: ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З дослідженого судом запису відеофіксації правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила зупинку, не пов`язану для надання переваги в русі на перехресті з круговим рухом, чим порушила п. 15.9 ґ) Правил дорожнього руху.

Доводи позивача, що вона вимушено здійснила зупинку з метою надання переваги в русі автомобілю поліції, який рухався позаду неї, не можуть бути підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності, адже водій зобов`язаний здійснювати зупинку з дотримання Правил дорожнього руху.

Дослідженими судом доказами підтверджено факт здійснення позивачем зупинки, не пов`язаної для надання переваги в русі на перехресті з круговим рухом, тим самим порушено п. 15.9 (ґ) ПДР.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії ЕНА №4302294 від 19.03.2025, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення, в межах санкції, передбаченої цією статтею, є законною та обґрунтованою, доводи позивача про дотримання вимог Правил дорожнього руху та відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення спростовані наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим підстави для скасування оскаржуваної позивачем постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволені позовну ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Шевченка, 13, м. Чернігів), Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (пр-т Перемоги, 74, м. Чернігів; код ЄДРПОУ - 40108651) про скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 24.04.2025.

Суддя І.П. Рахманкулова