Справа № 240/33235/23
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 240/33235/23

адміністративне провадження № К/990/17297/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 у справі №240/33235/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №9354040/37909309 від 15.08.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 30.06.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» №15 від 30.06.2023 датою фактичного подання на реєстрацію - 10.07.2023.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 19.11.2024 позовні вимоги задовольнив.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.04.2025, визнавши неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС у Житомирській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України строку на апеляційне оскарження, відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі №240/33235/23.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Житомирській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України через підсистему «Електронний суд» 23.04.2024 звернулося з касаційною скаргою. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, контролюючий орган вказує на необґрунтованість прийняття Сьомим апеляційним адміністративним судом рішення, яке, зважаючи на відсутність законних підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, перешкоджає подальшому провадженню у справі.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, Судом з`ясовано наступні обставини.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 19.11.2024 (прийнятим у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження) у справі №240/33235/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» задовольнив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову, Головне управління ДПС у Житомирській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України з метою його оскарження 23.12.2024 звернулося до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17.02.2025 подану контролюючим органом апеляційну скаргу залишив без руху з мотивів її невідповідності вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України та запропонував скаржнику в строк відведений судом у цій же ухвалі надати до суду документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у справі №240/33235/23.

У подальшому, 27.02.2025 Сьомий апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу контролюючого органу залишив без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 295 КАС України та запропонував скаржнику в строк відведений судом у цій же ухвалі надати до суду обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин.

Тобто, встановивши факт подання скаржником апеляційної скарги оформленої без дотримання вимог пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України, а також поза межами процесуального строку, унормованого статтею 295 КАС України для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, без долучення до такої апеляційної скарги клопотання про поновлення пропущеного строку, з обґрунтуванням обставин та наданням доказів, які б підтверджували, що скаржник дійсно не міг звернутися з апеляційною скаргою до суду з дотриманням строку на апеляційне оскарження або інших доказів, які дають підстави для поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою, Сьомий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої контролюючим органом апеляційної скарги без руху, з визначенням скаржнику строку для виконання у порядку та в спосіб зазначених вище в ухвалі вимог.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Головним управлінням ДПС у Житомирській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України до суду було подано клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування поважності причин пропуску якого скаржник вказав, що копія рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі №240/33235/23 на адресу скаржника не надходила, а про результат розгляду справи судом першої інстанції скаржнику стало відомо після проведеної інвентаризації судових справ та моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень. З урахуванням доводів, викладених у клопотанні, а також обставин дії на всій території України правового режиму воєнного стану, який суттєво вплинув на умови роботи в межах управління, скаржник вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, а сам строк підлягає поновленню.

Оцінивши наведені скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.03.2025 визнав їх неповажними, у зв`язку з чим подану контролюючим органом апеляційну скаргу повторно залишив без руху та запропонував скаржнику в десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску строку, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин.

Повторно залишаючи подану скаржником апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції керувався тим, що контролюючий орган, у клопотанні про поновлення пропущеного строку, не навів поважних причин його пропуску, які могли б бути визнані судом поважними та не надав належних і допустимих доказів на їх підтвердження.

Суд звернув увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Поряд з цим, оцінивши доводи наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням доказів наявних в матеріалах адміністративної справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність тверджень скаржника щодо неотримання ним копії рішення суду першої інстанції, оскільки, як встановив суд, відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, оскаржуване рішення суду від 19.11.2024 (його повний текст) було доставлено за допомогою підсистеми «Електронний суд» до електронного кабінету Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України 19.11.2024.

У той же час, як установив суд апеляційної інстанції, жодних доказів на підтвердження того, що копію рішення суду першої інстанції від 19.11.2024 скаржник не отримував або доказів чи пояснень, які б обґрунтовували неможливість подання апеляційної скарги з дотриманням визначеного статтею 295 КАС України строку на апеляційне оскарження, скаржник до суду не надав.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість твердження скаржника про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки наведені відповідачем у клопотанні твердження жодним чином не змінюють факт отримання Головним управлінням ДПС у Житомирській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України повного тексту оскаржуваного рішення в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» саме 19.11.2024.

Тобто, встановивши факт подання відповідачем апеляційної скарги поза межами процесуального строку, встановленого законом для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, без надання при цьому належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк або інших доказів, які дають підстави для поновлення пропущеного строку звернення з апеляційної скаргою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність повторного залишення поданої відповідачем апеляційної скарги без руху, з визначенням скаржнику строку для виконання у порядку та в спосіб зазначених вище в ухвалі вимог.

Одночасно суд роз`яснив скаржнику наслідки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Головним управлінням ДПС у Житомирській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України до суду було подано клопотання про поновлення процесуального строку, зміст якого повторно зведено до необхідності поновлення пропущеного відповідачем строку на апеляційне оскарження з підстав ненадходження (неотримання скаржником) копії рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі №240/33235/23.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.04.2025, визнавши наведені скаржником підстави пропуску строку апеляційного оскарження неповажними, відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження (пункт 4 частини перша статті 299 КАС України).

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених, у надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження підстав, суд може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв`язку з чим відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою, зокрема, від 19.03.2025 визначив скаржнику достатній строк щодо реалізації права та надання обґрунтованої заяви (клопотання) про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин. Наведені контролюючим органом у клопотанні, надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, підстави пропуску строку апеляційного оскарження судом визнано неповажними, у зв`язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню КАС України.

Зокрема, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, Сьомий апеляційний адміністративний суд не знайшов поважними підстави пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку, контролюючим органом зазначено причини попуску процесуального строку аналогічні тим, що були наведені ним при поданні апеляційної скарги, та які судом було визнано неповажними. Інших умотивованих доводів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження Головним управлінням ДПС у Житомирській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України вказано не було; жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт надходження копії рішення суду першої інстанції від 19.11.2024 через підсистему «Електронний суд» до електронного кабінету скаржника саме 19.11.2024 або пояснень, які б обґрунтовували неможливість подання апеляційної скарги з дотриманням визначеного статтею 295 КАС України строку на апеляційне оскарження, відповідачем до суду також надано не було.

Як уже зазначав суд апеляційної інстанції залишаючи подану контролюючим органом апеляційну скаргу без руху, матеріали справи містять відомості про те, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі №240/33235/23 було доставлене за допомогою підсистеми «Електронний суд» до електронного кабінету скаржника 19.11.2024, тобто у спосіб передбачений законом.

Отже, починаючи з 20.11.2024 скаржник мав можливість ознайомитися з рішенням суду першої інстанції від 19.11.2024 та звернутися з апеляційною скаргою в межах встановленого статтею 295 КАС України процесуального строку. Однак такі дії з боку скаржника вчинені не були, що, як на переконання суду, свідчить на користь висновку про відсутність процесуальної зацікавленості скаржника щодо результату розгляду справи, в якій останній є відповідачем.

Належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом апеляційної інстанції обставин щодо дати отримання відповідачем копії рішення суду першої інстанції саме 19.11.2024 скаржник на виконання вимог ухвали суду від 19.03.2025 не надав.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник). КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду або оскарження рішення. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до оскарження рішення тощо.

Скаржник, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість твердження скаржника про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Таким чином, Сьомий апеляційний адміністративний суд, з урахуванням правової позиції Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку, що за відсутності у контролюючого органу інших обґрунтувань поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, крім тих, яким вже апеляційним адміністративним судом було надано правову оцінку, а також враховуючи ту обставину, що зазначені скаржником доводи для визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження не підтверджені належними й допустимими доказами, а також не є такими, що свідчать про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, підстави наведені апелянтом для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не можуть бути визнані поважними, а пропущений строк таким, що підлягає поновленню.

За результатом вищезазначеного, суд касаційної інстанції вважає, що Сьомий апеляційний адміністративний суд, визнавши за результатом оцінки доводів викладених у клопотанні про поновлення строку, надісланого на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, наведені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними та такими, що не підтвердження належними й допустимими доказами, дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі №240/33235/23.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації контролюючим органом права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

При цьому, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частини другої статті 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 у справі №240/33235/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Активінвест» до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова