Справа № 480/1652/25
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2025 року Справа № 480/1652/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Кравченка Є.Д., розглянувши у у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1652/25 за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
На переконання представника, првавових підстав для прийняття вказаної постанови у відповідача не було, оскільки Територіальним управлінням Служби судової охорони у Сумській області було вжито вичерпних заходів щодо забезпечення виконання рішення суду у цій справі, зокрема шляхом направлення запитів до центрального органу Служби судової охорони про отримання додаткових кошторисних призначень, про що було повідомлено державного виконавця.
Як стверджує представник, об`єктивною причиною, яка значно ускладнює виконання позивачем рішення суду від по справі № 480/1587/23, та яке не залежить від його власного волевиявлення, є ненадходження від головного розпорядника бюджетних коштів та розпорядника бюджетних коштів нижчого (другого) рівня відповідних бюджетних асигнувань на виплату ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.
Натомість, на переконання представника, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є виключно невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.
Представник зауважує, що відповідач не відмовляється від виконання рішення суду, та зазначає, що виплата належних сум ОСОБА_1 буде забезпечена за наявності виділених бюджетних коштів на погашення заборгованості за рішенням суду з дотримання черговості виплати співробітникам Службою судової охорони коштів на виконання рішень судів, а саме: за датою набуття законної сили рішення суду.
Ухвалою суду від 06.03.2025 пзовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 14.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справ, визначених ст. 287 КАС України, залучено до участі у справі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у яості співвідповідача, справу призначено до розгляду на 19.03.2025.
Копія даної ухвали була направлена відповідачам через підсистему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронних листів. Проте, відповідачі не скористалися правом на подання заперечень - відзиву на позовну заяву суду надано не було.
У зв`язку з оголошеною повітряної тривогою на території Сумської області судове засідання, призначене на 19.03.2025, було відкладене на 26 березня 2025 року.
У зв`язку з оголошеною повітряної тривогою на території Сумської області судове засідання, призначене на 26.03.2025, було відкладене на 23 квітня 2025 року.
У судове засідання представники сторін у справі не прибули, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.
Від представника позивача та представника відповідачів надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
У відповідності до норм ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Тому суд вважає можливим розгляд заяви здійснювати у відсутності представників сторін.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
На підставі виконавчого листа, виданого Сумським окружним адміністративним судом 11.06.2024, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції 14.06.2024 розглянуто заяву стягувача та на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» - відкрито виконавче провадження № 75309932. Вказаною постановою боржника зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати рішення суду (а.с. 9).
З метою забезпечення виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі № 480/1587/23, ТУ ССО у Сумській області здійснено розрахунок потреби в коштах (а.с.13) та листом від 17.06.2024 за вих. № 49.07-263/ССО (а.с.14). звернулося до центрального органу управління Служби судової охорони щодо виділення додаткових кошторисних призначень на виконання рішення суду по КЕКВ 2800 у сумі 445564,52 грн.
При цьому, листом ТУ ССО у Сумській області від 21.06.2024 № 49.22-227 (зв. бік а.с. 14-15) ТУ ССО у Сумській області відповідач повідомив головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романа Колоса про те, що з метою надходження коштів для виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, було здійснено розрахунок потреби в коштах з проханням до центрального органу управління Служби судової охорони виділити додаткові кошторисні призначення. Також у вказаному листі зазначено, що після надходження від Державної судової адміністрації України додаткових асигнувань Службою судової охорони буде прийнято в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів між територіальними управліннями Служби на виконання рішень судів на користь працівників Служби в порядку черги, а саме: за датою набуття рішенням суду законної сили.
Разом з тим, у зв`язку з невиконанням рішення суду у визначений строк головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції 05.08.2024 на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про накладення на боржника штрафу на користь держави в розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.
Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу від 20.02.2025 ВП № 75309932, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, регламентується Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ, Закон України Про виконавче провадження), відповідно до ст. 2 якого виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Відповідно до ч. 1, п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону України Про виконавче провадження, за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У свою чергу, стаття 75 Закону № 1404-VIII встановлює відповідальність, серед іншого, за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII).
Аналізуючи наведені положення Закону № 1404-VIII в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Водночас, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Відтак, лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття рішення про накладення штрафу державним виконавцем має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення саме без поважних причин. При цьому, притягаючи боржника до відповідальності за невиконання судового рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець повинен ретельно дослідити всі обставини справи та, зокрема, належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків і встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
За обставин цієї справи судом встановлено, що з метою виконання рішення суду у справі № 480/1587/23, ТУ ССО у Сумській області здійснило нарахування ОСОБА_1 щомісячної винагороди згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у розмірі 445564,52 грн. (а.с.13), а стосовно виплати нарахованих коштів зверталося листом від 17.06.2024 за вих. № 49.07-263/ССО до голови Служби судової охорони, в якому просило з метою виконання рішення суду у справі № 480/1587/23 виділити додаткові кошторисні призначення по КЕКВ 2800 в сумі 445564,52 грн. (а.с. 14).
Служба судової охорони листом від 07.08.2024 (а.с.16) повідомила, що у 2024 році Службі судової охорони затверджено кошторис за бюджетною програмою КПКВ 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя, за якою здійснюються виконання судових рішень, у сумі 6973,6 тис. грн., проте відповідні асигнування не задовольнили в повному обсязі потребу в коштах на виконання судових рішень. Зазначений фінансовий ресурс розподілений між територіальними управліннями Служби на виконання рішень судів на користь працівників Служби в порядку черги, а саме: за датою набуття рішенням суду законної сили. Наразі в Службі судової охорони у зв`язку з масовим надходженням рішень судів про задоволення позовів співробітників Служби судової охорони, у тому числі щодо виплати їм додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, накопичується потреба в коштах для виконання понад 3 тис. судових рішень.
Також, додатково повідомлено, що після надходження від Державної судової адміністрації України додаткових асигнувань Службою судової охорони буде прийнято в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів між територіальними управліннями на виконання рішень судів в порядку черги, а саме: за датою набуття рішенням суду законної сили.
Про вжиті заходи щодо виконання судового рішення позивач повідомляв державного виконавця, що вбачається зі змісту оскаржуваної постанови.
Отже, станом на день винесення оскаржуваної у цій справі постанови про накладення штрафу (20.02.2025) у державного виконавця була наявна інформація про вжиті позивачем заходи щодо виконання ним рішення суду у справі №480/1587/23, зокрема, про здійснення нарахування щомісячної винагороди, а також про підстави невиплати суми заборгованості.
Водночас, в оскаржуваній постанові про накладення штрафу відсутня належна оцінка державним виконавцем отриманої інформації в контексті причин невиконання боржником рішення суду.
Також в оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо наданої боржником інформації та обґрунтування ним висновку про причини, які зазначив боржник, що перешкодили йому виконати рішення суду. Висновок про неповажні причини невиконання рішення суду державним виконавцем зроблено без аналізу та оцінки всіх дій, які вжив боржник для виконання рішення суду, та без урахування особливостей виконання судового рішення, яким зобов`язано ТУ ССО в Сумській області нарахувати та виплати додаткову щомісячну винагороду.
Так, зокрема суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 1, 7 ст. 161 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Кошторисом на 2025 рік передбачено фінансування за бюджетною програмою КПКВ 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя, на загальну суму 6720,8 тис. грн. Поряд з цим, як вбачається з листів Служби судової охорони зазначений фінансовий ресурс розподілений між територіальними управліннями Служби в порядку черговості: за датою набрання рішень законної сили. Додаткові асигнування, незважаючи на надіслані листи, не надані.
Разом з тим, за приписами частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.
Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення відповідачем можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.
Приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу у зв`язку з невиконання рішенням суду без поважних причин, відповідачем не була надано оцінка вказаним вище обставинам, у той час як поважність причин залежить від низки обставин, але спільним має бути те, що вони об`єктивно перешкоджали боржнику виконати покладене на нього зобов`язання (згідно з рішенням, яке підлягає примусовому виконанню) у визначений спосіб та встановлений для цього строк.
Також, матеріалами справи підтверджується, що позивачем вживалися заходи длявиконання рішення суду, зокрема шляхом звернення до Служби судової охорони про виділення позивачу додаткових коштів для виплати ОСОБА_1 нарахованої йому суми додаткової винагороди.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, вжив усіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду, то невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів (заборгованості) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. При цьому, накладення штрафу жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів.
За такого правового регулювання та обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, оскільки виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності підстав для застосування до ТУ ССО України у Сумській області штрафу за невиконання рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору у розмірі 2422,40 грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно платіжної інструкції від 10.03.2025 № 104 (а.с.38).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування постанови, третя особа - ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко