Справа № 160/7479/24
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

24 квітня 2025 року

м. Київ

справа №160/7479/24

адміністративне провадження № К/990/14958/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року (колегія у складі суддів Добродняк І.Ю., Бишевської Н.А., Семененка Я.В.)

у справі № 160/7479/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області області

про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі також - ГУ ПФ України в Хмельницькій області, відповідач, скаржник) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області), в якому просив:

- визнати протиправним рішення ГУ ПФ України в Хмельницькій області від 12.01.2024 № 69 про відмову у призначенні пенсії, яким відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, після досягнення віку 55 років;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Дніпропетровській області для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувати періоди роботи з 04.07.2001 по 31.10.2005, коли позивач працював електромонтером з ремонту електроустаткування з 01.11.2005 по 04.03.2007 та з 20.09.2007 по 03.11.2007, коли працював майстром з ремонту устаткування відділення № 3 металургійного виробництва у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, реорганізованого у філію «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський Титан» найменування якого було змінено на філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» до робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, зарахувати до страхового стажу періоди робіт з 04.04.1991 по 20.10.1994, з 01.04.1998 по 23.09.2000 та призначити пенсію на пільгових умовах за віком за списком № 1, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після дати досягнення віку 55 років, а саме з 10.10.2023.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 позов задоволено частково.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач 13.02.2025 оскаржив його в апеляційному порядку, заявивши при цьому про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування пропуску вказаного строку відповідач вказує, що своєчасно подана ним первісна апеляційна скарга була повернута йому ухвалою апеляційного суду від 01.08.2024. Користуючись правом на повторне звернення, ГУ ПФ України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 вдруге. Одночасно просив апеляційний суд врахувати факт введення на території України воєнного стану.

Третій апеляційний адміністративний суд, визнавши неповажними наведені заявником причини пропуску строку, постановив ухвалу від 19.02.2025 про залишення апеляційної скарги ГУ ПФ України в Хмельницькій області без руху та запропонував останньому в тому числі зазначити інші підстави для поновлення вказаного строку.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд керувався положеннями ч. 3 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до якої апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Орган Пенсійного фонду України подав до апеляційного суду заяву про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою, в якій фактично посилався на ті ж обставини, яким вже надавалась оцінка в ухвалі суду від 19.02.2025.

Розглянувши подану заяву, Третій апеляційний адміністративний суд визнав неповажними наведені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, відмовив у його задоволенні та у відкритті апеляційного провадження, про що постановив ухвалу від 10.03.2025.

При цьому Третій апеляційний адміністративний суд виходив з того, що заявник не навів обставин, які перешкоджали йому подати належним чином оформлену апеляційну скаргу вчасно та які є об`єктивно непереборними чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Так, суд апеляційної інстанції встановив, що 11.07.2024 заявник вперше подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 апеляційну скаргу залишено без руху з причини не сплати судового збору за подання апеляційної скарги та відсутність доказів направлення копії такої скарги позивачу.

Копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 отримана заявником 16.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.08.2024 апеляційну скаргу повернуто заявнику з огляду на не усунення недоліків апеляційної скарги (а саме не надання доказів надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами позивачу) у встановлений строк, копія якої отримана заявником 02.08.2024 через підсистему «Електронний суд».

Із повторною апеляційною скаргою ГУ ПФ України в Хмельницькій області звернулося лише 13.02.2025, яка містила певні недоліки.

У взаємозв`язку із цим суд зауважив, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Таким чином, територіальний орган Пенсійного фонду України, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

Окрім цього, п. 2 ч. 3 ст. 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у ст. 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Третій апеляційний адміністративний суд, врахувавши вищевказані норми процесуального закону, обґрунтовано ухвалою від 10.03.2025 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з ч. 2 ст. 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 160/7479/24.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб