Справа № 754/3942/25
Суддя: Гринчак О. І.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/210/25
Справа №754/3942/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

17 березня 2025 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката Клещ Оксану Володимирівну, звернувся до Деснянського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову, в якій просить:

- визнати поважними причини пропуску строку на подачу позовної заяви та поновити строк для звернення до суду з позовом про скасування постанови №501 від 24.02.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1 ;

- постанову №501 від 24.02.2025 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500,00 грн - скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП закрити;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.02.2025 позивач перебував за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю мамою ОСОБА_2 . Після її повернення з магазину, вона не змогла зачинити двері, "заїдав" замок. Позивач вийшов на сходинкову клітину, і почав намагатись його відремонтувати, закрив його, однак відкрити не вдалось. Зсередини замок також не відкривався. Позивач знайшов в мережі інтернет контакти майстра з відкриття дверей і викликав його. Після приїзду майстра позивач спустився по сходинках в під`їзді вниз, відкрив вхідні в під`їзд двері, для того, щоб впустити майстра, після чого був затриманий працівниками поліції. На прохання разом піднятись до квартири і забрати документи - працівники поліції відмовили. Можливості взяти телефон, на якому встановлено додаток Резерв+, сформувати електронний військово-обліковий документ та продемонструвати його на екрані телефону позивачу надано не було. Адже така операція займає небагато часу, не є технічно складною та не викликала труднощів, якби позивачу надали б можливість це зробити. При цьому, готового документу при собі на час затримання позивач не мав, оскільки перебував вдома і нікуди не збирався їхати чи йти, у себе вдома не мав обов`язку носити військово-обліковий документ.

Представник стверджує, що посадовою особою, яка виносила постанову не враховано, що позивача примусово доставлено працівниками поліції фактично з дому, де він зареєстрований, а саме за адресою: АДРЕСА_2 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Зазначеного обов`язку відповідач не дотримався. Більше того, відповідач навіть не прагнув дотриматись цього обов`язку, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складено 22.02.2025 о 18:00, і в цьому ж протоколі зазначено про розгляд справи призначено на 10:00, 24.02.2025, тобто з різницею між складенням протоколу і часом розгляду справи меншою ніж в 3 дні.

24.02.2025 о 09:55 позивач прибув до будівлі відповідача, повідомив, що його викликали на розгляд справи про адміністративне правопорушення, однак працівник відповідача повідомив, що справу розглянути без його, а постанову чекати на пошту.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено відповідного відеозапису порушення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у протоколі й в оспорюваній постанові, та не підтверджується жодними іншими доказами.

Педставник позивача вказує на формальний підхід до притягнення до адміністративної відповідальності.

Рух справи

Ухвалою суду від 31 березня 2025 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) учасників справи.

У судовому засіданні 17.04.2025 суд зобов`язав представника позивача надати військово-обліковий документ позивача станом на 22.02.2025.

25.04.2025 представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі сторонни позивача.

Відповідач до суду в судові засідання 17.04.2025 та 25.04.2025 не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, повідомлявся про розгляд справи належним чином, зокрема шляхом направлення ухвали, позовної заяви з додатками та судових повісток на його офіційну електронну пошту та в електронний кабінет його представника, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 44, 45, 47, 57-59).

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі відповідача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до даних з додатку «РЕЗЕРВ+» ОСОБА_1 оновив свої дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів 24.02.2025.

22.02.2025 уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 офіцером адміністративного відділення лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол № 501 про вчинення адміністративного правопорушення, в якому вказується, що ОСОБА_1 22.02.2025 о 16 год 00 хв не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенанта ОСОБА_3 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абз. 1 ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також зміст ст. 59, 63 та ч. 3 ст. 10 Конституції України. Також позивача повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год 24.02.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначене підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 від 22.02.2025 він вийшов з під`їзду, щоб зустріти компютерного майстра. Біля нього та майстра зупинилася поліцейська машина. Один із групи поліцейських почав перевіряти документи позивача, потім заявив, що він начебто в розшуку. Позивач запропонував пройти до нього додому, щоб показати документи, але поліцейський відмовився від запропонованої дії. Потім позивача примусово доставили до ТЦК.

24.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 було винесено постанову № 501, якою накладено на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 22.02.2025 о 16 год 00 хв не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенанта ОСОБА_3 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абз. 1 ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Норми права та мотиви суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до приписів частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, покладений на відповідача ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування не є абсолютним. Позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до частини шостої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Установлено, що вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024.

Відповідно до положень п. 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Згідно з п. 9 та 11 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу. Відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до примітки статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення реєстру. Адміністратором реєстру є держатель реєстру.

Згідно з Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міністерством оборони України. Безпосереднє керівництво територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки і контроль за їх діяльністю здійснюють відповідні оперативні командування, а загальне - ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке узгоджує основні питання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з відповідними структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил та Міноборони.

Відповідно до п. 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, під час перевірки військово-облікового документа:

уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина (посвідченням офіцера, військовим квитком);

поліцейські та представники органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби відрекомендовуються у порядку, визначеному наказами керівників Національної поліції та Держприкордонслужби відповідно.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином територіальні центри комплектування та соціальної підтримки мають доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та мають можливості отримувати необхідні дані з реєстру.

З наданого позивачем з додатку «РЕЗЕРВ+» вбачається, що позивач уточнив свої дані лише 24.02.2025, тобто після складення протоколу про адміністративне правопорушення. На вимогу суду стороною позивача не надано доказів наявності у нього військово-облікового документа в електронному чи паперовому виді станом на 22.02.2025. Отже, доводи сторони позивача, викладені в позовній заяві, не підтверджені доказами у контексті ст. 73-74 КАС України.

Таким чином, позивач не довів наявності у нього військово-облікового документа станом на 22.02.2025, тому у суду відсутні підстави вважати, що до нього не можуть застосовуватися положення частини третьої статті 210-1 КУпАП.

Отже, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, інкримінований йому протоколом № 501 про вчинення адміністративного правопорушення від 22.02.2025.

Щодо сповіщення позивача

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Таким чином, з системного аналізу зазначених правових норм слідує, що справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце і час розгляду справи щодо неї.

Обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд не вбачає порушень прав позивача у зв`язку з призначенням розгляду справи про адміністративне правопорушення саме на 24.02.2025, враховуючи ту обставину, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується його підписом у протоколі.

Висновки суду за результатом розгляду справи

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст 210-1 КУпАП, тому, підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Водночас, щодо застосованого до позивача стягнення суд зазначає таке.

Санкція ч. 3 ст 210-1 КУпАП передбачає накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові відповідач не зазначив жодної з обставин згідно з положеннями ст. 33 КУпАП для застосування до позивача найсуворішого стягнення за вчинене правопорушення.

З огляду на те, що обставин, які обтяжують відповідальність, в оскаржуваній постанові не зазначено, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни заходу стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою № 501 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 24.02.2025 із штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн, на штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, накладений на ОСОБА_1 постановою № 501 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 24.02.2025 із штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн, на штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , код відомчого обліку МОУ в ЄДРЮОФОПГФ НОМЕР_2, місце знаходження: АДРЕСА_3.

Повний текст рішення складено та підписано 25.04.2025.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК