Справа № 520/6877/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

25 квітня 2025 р. Справа № 520/6877/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційними скаргами Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 по справі № 520/6877/24
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому з урахуванням уточнень, просив:
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
- стягнути з відповідачів по справі військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100000,00грн.
- стягнути з відповідачів по справі військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги в розмірі 30 000,00 гривень та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначив, що отримав поранення під час захисту Батьківщини, проте під час його перебування на лікуванні відповідачем не в повному обсязі виплачено грошове забезпечення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 №168 за періоди з 01.05.22 по 31.07.22, 01.09.22 по 29.10.22, з 05.12.22 по 13.02.23, з 14.02.23 по 03.03.22, з 16.03.23 по 14.04.23, з 29.06.23 по 08.07.23, з 28.08.23 по 11.09.23, з 01.12.23 по 26.12.23, з 26.12.23 по 01.02.23.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 №168 за періоди з 01.05.22 по 31.07.22, 01.09.22 по 29.10.22, з 05.12.22 по 13.02.23, з 14.02.23 по 03.03.22, з 16.03.23 по 14.04.23, з 29.06.23 по 08.07.23, з 28.08.23 по 11.09.23, з 01.12.23 по 26.12.23, з 26.12.23 по 01.02.23 у розмірі, збільшеному до 100 000 грн., пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 20 100 грн. за періоди з 01.06.23 по 28.06.23, з 09.07.23 по 27.08.23, з 12.09.23 по 22.09.23.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 20 100 грн. за періоди з 01.06.23 по 28.06.23, з 09.07.23 по 27.08.23, з 12.09.23 по 22.09.23, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

За наслідками апеляційного перегляду, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України - задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 по справі № 520/6877/24 - скасовано в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 №168 за періоди з 01.05.22 по 31.07.22, 01.09.22 по 29.10.22, з 05.12.22 по 31.12.2022 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 №168 за періоди з 01.05.22 по 31.07.22, 01.09.22 по 29.10.22, з 05.12.22 по 31.12.2022 року у розмірі, збільшеному до 100 000 грн., пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум, а також в частині стягнення судових витрат.

Прийнято в частині розподілу судових витрат нову постанову, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді першої інстанції в сумі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 по справі № 520/6877/24 залишено без змін.

07.04.2025 позивач подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн.

В підтвердження понесених витрат надав: акт приймання-передачі наданих послуг від 03.04.2025 р. за договором №61/23 від 19.04.2023 р.

Розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України призначено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем своєчасно зроблено заяву про відшкодування понесених витрат на правову допомогу та подано докази в підтвердження їх понесення.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .

Згідно з ч.6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 18.10.2023 у справі № 1740/2143/18, від 06.12.2023 у справі № 140/763/22.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн є не співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг з огляду на наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що представництво Редько О.І., в суді апеляційної інстанції надавалась Мякотою Тетяною Миколаївною на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 19 червня 2023 року № 61/23.

На підтвердження обсягу наданих послуг та їх оплати надано акт приймання-передач наданих послуг № 2 від 03.04.2025 та платіжну інструкцію № 16/2025 від 03.04.2025 .

З акту приймання-передач наданих послуг № 2 від 03.04.2025 вбачається, про надання послуг з участі в провадженні в суді другої інстанції, що включало в себе:

- надання консультації щодо способів захисту порушеного права в зв`язку з ухваленням 21 серпня 2024 року рішення Харківським окружним адміністративним судом по справі Nє520/6877/24, що складає 1 000 грн;

- підготовка правового висновку щодо спірних правовідносин з вивченням чинної судової практики - 1 000 грн.;

- підготовка апеляційної скарги - 2 000 грн.;

- підготовки відзиву на апеляційну скаргу - 2 000 грн.;

- підготовки додаткових пояснень на апеляційну скаргу - 2 000 грн.;

- підготовки заперечення на додаткові пояснення відповідача - 1 000 грн.;

Загальна вартість наданих послуг складає 10 000 грн.

Надаючи оцінку заявленій сумі відшкодування витрат на правову допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Так, послуги з «надання консультації щодо способів захисту порушеного права в зв`язку з ухваленням 21 серпня 2024 року рішення Харківським окружним адміністративним судом по справі Nє520/6877/24», «підготовки правового висновку щодо спірних правовідносин з вивченням чинної судової практики», « підготовки апеляційної скарги» фактично зводяться до складання апеляційної скарги. Проте, за наслідками апеляційного провадження апеляційна скарга задоволена лише в частині скасування судового рішення, проте жодна з вимог скарги не задоволена, отже не підлягають відшкодуванню витрати пов`язані зі складанням апеляційної скарги.

Щодо послуги з підготовки відзиву на апеляційну скаргу, підготовки додаткових пояснень на апеляційну скаргу, підготовки заперечення на додаткові пояснення відповідача колегія суддів зазначає, що останні фактично дублюють зміст позовної заяви. Кожен з цих документів є невеликим за обсягом та повторює зміст попереднього документа, так: відзив має 9 стр.; додаткові пояснення за обсягом 7 стр.; заперечення на додаткові пояснення відповідача містять 6 стр. Складаються з раніше викладених обставин справи, норм законодавства, а також посилань на висновки Верховного Суду, тобто їх підготовка не потребувала багато часу, отже заявлена позивачем до відшкодування цієї частини сума витрат в розмірі 5 000,00 грн, є завищеною та неспівмірною з реальними затратами часу.

Колегія суддів також враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена в додатковій постанові від 11.12.2019 у справі №2040/6747/18, якою встановлено, що надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом, оскільки первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Ураховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи та її незначну складність, колегія судів вважає розумно обґрунтованою сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає компенсації позивачу за рахунок Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України сума в розмірі 2 000,00 грн. Указаний розмір витрат зумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку мав витратити адвокат під час складання відзиву на апеляційну скаргу, якістю та обсягом підготовлених матеріалів, а також складністю питань, які були предметом апеляційного перегляду.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що з урахуванням принципу співмірності обсягу наданих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, складністю справи, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції в сумі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Бегунц А.О. Присяжнюк О.В.