Справа № 580/3156/25
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

23 квітня 2025 року Справа № 580/3156/25

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Каліновська А.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №580/3156/25 за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі третя особа), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 25.12.2024;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути постанову Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка оформлена свідоцтвом про хворобу № 5723м від 29 серпня 2024 року.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

21.04.2025 представником позивача подано до Черкаського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить зупинити дію постанови постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 25.12. 2024 року відносно ОСОБА_1 , 21.05.1981 року до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову зазначив, що забезпечення позову є вкрай важливим, для запобіганню порушення прав людини, гарантованих Конституцією України, верховенство права має діяти навіть в умовах військового стану та в нинішніх реаліях, а невжиття судом заходу забезпечення позову в спірних правовідносинах дійсно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Приписами ст. 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами пунктів 2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову не вбачається, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Наведені у заяві про забезпечення позову обґрунтування ОСОБА_1 не свідчать про існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме: не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів саме позивача, за захистом яких він звернувся.

Також необхідно звернути увагу, що сам по собі факт прийняття Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України постанови від 25.12.2024 - не може автоматично свідчити про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню лише у встановленому законом порядку, а не шляхом забезпечення позову, тому заява не підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, що передбачені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, що передбачені ст.ст.295 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА