Справа № 240/1660/25
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
24 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/1660/25
категорія 106030200
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати з 29.01.2020 по 29.08.2024 та належних у вказаних період виплат без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» ставом на 01.01.2022, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 та без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити з 29.01.2020 по 29.08.2024 перерахунок належного грошового забезпечення (основних та додаткових його складових), грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" ставом на 01.01.2021, Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 та Законом України "Про державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» - за період з 29.01.2020 по день фактичної виплати перерахованого грошового забезпечення.
Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач наголошує на тому, що право на виплату грошового забезпечення не пов`язано з фактом звільнення з військової служби. Грошове забезпечення є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі його розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір грошового забезпечення та його складових, як обраховане та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий його розрахунок чи розрахунок його складових.
В даному випадку позивач не надав доказів відсутності об`єктивної можливості дізнатися про порядок нарахування та виплати спірного грошового забезпечення, за умови виявлення належної зацікавленості та вчинення активних дій з метою перевірки відповідності її розміру.
Той факт, що позивач із заявою щодо надання документів, доплати грошового забезпечення звернувся до відповідача у грудні 2024 року не змінює часу, з якого позивач повинен був або міг дізнатись про порушення своїх прав.
Отже, зазначене вище на думку відповідача свідчить про порушення позивачем визначеного процесуального строку на звернення з позовом до адміністративного суду.
Вирішуючи клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що у матеріалах справи міститься заява позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом від 11.02.2025 вх. №9586/25, яка була подана на виконання ухвали суду про залишення позову без руху 28.01.2025.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи та задоволено заяву позивача від 11.02.2025 і поновлено строк на звернення до суду із даним адміністративним позовом.
Із вказаної ухвали суду вбачається, що позивач обґрунтував пропуск строку звернення до адміністративного суду з даним позовом тим, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".
Таким чином, частина 1 статті 233 Кодексу законів про працю України прямо передбачає початок перебігу трьохмісячного строку звернення до суду з позовною заявою з дня, коли працівник дізнався про порушення свого права.
Водночас, частина 2 статті 233 Кодексу законів про працю України передбачає, що у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні трьохмісячний строк починає свій відлік з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Тобто, трудовим законодавством передбачено обов`язок роботодавця повідомити працівника про нараховані та виплачені йому суми при звільненні. Лише отримавши таке повідомлення, працівник може оцінити правомірність дій щодо його розрахунку з боку роботодавця, а у разі незгоди з таким розрахунком звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Всупереч наведеним вимогам законодавства, відповідач при виключенні позивача зі списків особового складу частини не надав йому письмового повідомлення про суми нараховані та виплачені при звільненні (переведенні), як це зобов`язує зробити положення статей 233 та 116 Кодексу законів про працю України.
Проте, відповідач таких дій не вчиняв, чим, на думку позивача, позбавив його можливості раніше дізнатися про порушене право.
Отже, питання щодо строку звернення до суду вже вирішувалося судом і суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду та поновив його.
Враховуючи наведене, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду є безпідставним і задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 122, 123, 166, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Д.М. Гурін