Справа № 160/3261/25
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

23 квітня 2025 року Справа №160/3261/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Загацької Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84121, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Добропільський центр первинної медико-соціальної допомоги» Добропільської міської ради (, 85000, Донецька обл., м.Добропілля, вул.Першотравнева, 75) про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подана представником позивача - адвокатом В`язовим Вячеславом Вікторовичем, у якій позивач просить:

- визнати необґрунтованими та неправомірними висновки, викладені у довідці № 185 від 18.11.2024 головного спеціаліста відділу перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 ;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.11.2024 № 0500-1005-8/111613 про компенсацію страхових виплат, які здійснені ОСОБА_3 за період тимчасової непрацездатності з 17.09.2024 до 20.09.2024 та з 28.09.2024 у розмірі 21842,80 грн, та про вжиття управлінських заходів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працює лікарем терапевтом КНП «Добропільський центр первинної медико-соціальної допомоги» Добропільської міської ради з 21.01.2020. Позивачем в Електронному реєстрі листків непрацездатності за Єдиним реєстраційним номером листка непрацездатності були сформовані листки непрацездатності. Головним управлінням ПФУ в Донецькій області була проведена перевірка обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності виданих позивачем. За результатами вказаної перевірки було складено довідку №185 від 18.11.2024, згідно з якою, встановлена неправомірність видачі деяких листів непрацездатності, а саме зазначено на начебто їх необґрунтовану видачу. На підставі зазначеної довідки Головним управління ПФУ в Донецькій області, було надіслано до закладу де працює позивач вимогу про компенсацію страхових виплат, які здійснені ОСОБА_3 за період тимчасової непрацездатності з 17.09.2024 до 20.09.2024 та з 28.09.2024 у розмірі 21842,80 грн. Позивач зазначає, що оскаржувані довідка № 185 від 18.11.2024 та вимога стосуються перевірки та оцінки виключно її дій щодо обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності і не містять відомостей та вимог щодо інших осіб. Вважає що має право на правову оцінку судом правомірності цих актів, оскільки вони напряму стосуються неї, та оцінюють її дії як неправомірні, вимагають вжити щодо позивача управлінських заходів і є підставою для стягнення з позивача в порядку регресу 21842,80 грн.

Не погоджуючись з такими висновками та вимогами Пенсійного фонду України, та вважає їх необ`єктивними, неправдивими та необґрунтованими, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 адміністративну справу № 160/3261/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги передано на розгляд Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2025 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Залучено Комунальне некомерційне підприємство «Добропільський центр первинної медико-соціальної допомоги» Добропільської міської ради (, 85000, Донецька обл., м.Добропілля, вул.Першотравнева, 75) до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області додаткові докази по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.04.2025 у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення відмовлено.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки довідка про перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності від 18.11.2024 № 185 та вимога про компенсацію суми страхових виплат від 19.11.2024 № 0500-1005-8/111613 є правомірними і базуються на нормах чинного законодавства, підтверджених фактичними обставинами справи.

Також від представника відповідача на адресу суду подано заяву про закриття провадження по справі № 160/3261/25. В обґрунтування заяви відповідач зазначив, що вимога від 19.11.2024 № 0500-1005-8/111613 про компенсацію суми страхових виплат, прийнята за результатами перевірки Комунальним некомерційним підприємством «Добропільський центр первинної медико-соціальної допомоги» Добропільської міської ради не оскаржувалась та сплачена добровільно у повному обсязі. Вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки дії та акти Головного управління (довідка № 185 від 18.11.2024 та вимога № 0500-1005-8/111613) стосуються третьої особи по справі, не зачіпають права та інтереси позивача ОСОБА_1 , спір у сфері публічно-правових відносин між нею та Головним управлінням відсутній.

Щодо поданої заяви про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист (абзац перший пункту 4.1 Рішення).

Суд звертає увагу позивача на те, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Так, судом встановлено, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV, згідно підпункту 3 пункту 5 Порядку проведення особами, уповноваженими правлінням Пенсійного фонду України, перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2023 № 185, керуючись Положенням про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, на підставі звернення КНП «Родинська міська лікарня» та наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.11.2024 № 1583 з 13.11.2024 по 18.11.2024 Головним управлінням проведено перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності у Комунальному некомерційному підприємстві «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради.

За результатами перевірки Головним управлінням була складена довідка про перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності від 18.11.2024 № 185 та направлена до КНП «Добропільський ЦПМСД» вимога від 19.11.2024 № 0500-1005-8/111613 про компенсацію суми страхових виплат, які здійснені ОСОБА_3 за період тимчасової непрацездатності з 17.09.2024 по 20.09.2024 та з 28.09.2024 по 18.10.2024 у розмірі 21 842,80 грн на рахунок Головного управління протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про компенсацію сум страхових виплат.

Згідно з випискою по рахунку КНП «Добропільський ЦПМСД» 22.11.2024 сплачено кошти у розмірі 21 842,80 грн на рахунок Головного управління (призначення платежу: компенсація суми страхових виплат згідно вимоги 0500-1005-8/111613 вiд 19.11.2024).

В обґрунтування позову позивач зазначає, що працює лікарем терапевтом КНП «Добропільський центр первинної медико-соціальної допомоги» Добропільської міської ради з 21.01.2020. Позивачем в Електронному реєстрі листків непрацездатності за Єдиним реєстраційним номером листка непрацездатності були сформовані листки непрацездатності. Головним управлінням ПФУ в Донецькій області була проведена перевірка обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності виданих позивачем. За результатами вказаної перевірки було складено довідку №185 від 18.11.2024, згідно з якою, встановлена неправомірність видачі деяких листів непрацездатності, а саме зазначено на начебто їх необґрунтовану видачу. На підставі зазначеної довідки Головним управління ПФУ в Донецькій області, було надіслано до закладу де працює позивач вимогу про компенсацію страхових виплат, які здійснені ОСОБА_3 за період тимчасової непрацездатності з 17.09.2024 до 20.09.2024 та з 28.09.2024 у розмірі 21842,80 грн.

Позивач стверджує, що нею, як лікарем, проведено повне, всебічне та необхідне обстеження, проведене об`єктивне лікування. Видані МВТН за зазначений період правильно, обґрунтовано, у відповідності зі станом здоров`я пацієнтки, з додержанням всіх норм законодавства, правил, наказів та протоколів.

Також вважає, що оскаржувані довідка № 185 від 18.11.2024 та висунута відповідно до неї вимога стосуються перевірки та оцінки виключно дій позивача щодо обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності і не містять відомостей та вимог щодо інших осіб, вважає що має право на правову оцінку судом правомірності цих актів.

Оцінюючи наведені у позові аргументи, суд вказує наступне.

Онови законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи №16/98-ВР) відповідно до Конституції України визначають принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян в Україні.

Статтею 4 Основ № 16/98-ВР визначено залежно від страхового випадку види загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема, страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону №1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Правовий статус, порядок утворення та діяльності уповноваженого органу управління визначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Уповноважений орган управління є держателем та адміністратором електронного реєстру листків непрацездатності як складової частини реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1105-XIV основними завданнями уповноваженого органу управління та його територіальних органів є:

- здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону (п. 2);

- проведення перевірки обґрунтованості видачі, продовження листків непрацездатності і документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації з електронних систем та реєстрів (п. 4);

- здійснення контролю за використанням страхувальниками та застрахованими особами страхових коштів (п. 5).

Частиною другою ст. 5 Закону №1105-XIV встановлено, що уповноважений орган управління та його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань:

- здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами в межах коштів соціального страхування, затверджених Кабінетом Міністрів України, управління майном (п. 1);

- проводять розслідування страхових випадків, перевірку обґрунтованості видачі, продовження листків непрацездатності та документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації з електронних систем та реєстрів (п. 2);

- забезпечують функціонування інформаційно-аналітичної системи соціального страхування (п. 4);

- здійснюють контроль за використанням страхових коштів, перевірку правильності їх використання страхувальниками із застосуванням ризик-орієнтованих підходів, контроль за веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують у встановленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи (п. 6).

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону №1105-XIV уповноважений орган управління та його територіальні органи мають право:

- перевіряти обґрунтованість видачі, продовження листків непрацездатності і документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації з електронних систем та реєстрів (п. 2);

- одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від органів доходів і зборів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності відомості щодо використання страхових коштів (п. 3).

- перевіряти достовірність відомостей, поданих страхувальником для отримання страхових коштів, дотримання порядку використання страхувальником наданих йому страхових коштів, відмовляти у фінансуванні виплат у разі відмови або перешкоджання страхувальником проведенню перевірки, виявлення фактів подання страхувальником до уповноваженого органу управління недостовірних відомостей або порушення порядку використання страхових коштів (п. 4);

- отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки (п. 5);

- накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону (п. 6);

- вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування (п. 7)

Пунктами 1-4 ч. 2 ст. 6 Закону №1105-XIV передбачено, що уповноважений орган управління та його територіальні органи зобов`язані:

1) забезпечувати фінансування та здійснення страхових виплат, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

2) здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів;

3) вживати заходів для раціонального використання страхових коштів;

4) контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування;

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону №1105-XIV перевірка листків непрацездатності проводиться особами, уповноваженими правлінням Пенсійного фонду України на проведення перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності.

Порядок здійснення особами, уповноваженими на проведення перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 03.03.2023 № 185 «Про затвердження Порядку проведення особами, уповноваженими правлінням Пенсійного фонду України, перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності» (далі - Порядок № 185). Цей Порядок визначає процедуру проведення особами, уповноваженими правлінням Пенсійного фонду України, перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності і документів, що є підставою для їх формування. Метою перевірки листків непрацездатності є здійснення контролю за обґрунтованістю формування (видачі) листків непрацездатності, медичних висновків про тимчасову непрацездатність. Перевірка листків непрацездатності проводиться уповноваженими посадовими особами територіального органу Пенсійного фонду України та/або уповноваженими лікарями, перелік яких затверджується правлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 185 підставами для прийняття територіальним органом Пенсійного фонду України рішення щодо проведення перевірки листків непрацездатності є:

1) виявлення невідповідностей шляхом проведення ризик-орієнтованого моніторингу електронного реєстру листків непрацездатності з використанням автоматизованої інформаційно-аналітичної системи Пенсійного фонду України.

2) повідомлення від -НСЗУ про виявлення невідповідностей та/або застережень до даних, що містяться в медичному висновку за результатами здійснення заходів з верифікації даних в електронній системі охорони здоров`я;

3) звернення страхувальника (роботодавця);

4) звернення застрахованої особи щодо обґрунтованості виданого їй листка непрацездатності;

5) запити правоохоронних органів та рішення суду.

Рішення про проведення перевірки листків непрацездатності оформлюється наказом за підписом керівника територіального органу Пенсійного фонду України. Строк проведення перевірки листків непрацездатності не може перевищувати 10 календарних днів.

Під час проведення перевірки листків непрацездатності уповноважена посадова особа територіального органу Пенсійного фонду України перевіряє відомості, що містяться в електронному реєстрі листків непрацездатності.

Результати перевірки листка непрацездатності зазначаються уповноваженою посадовою особою територіального органу Пенсійного фонду України у довідці про перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності.

Довідка про перевірку надсилається суб`єкту звернення та безпосередньо керівнику (уповноваженій особі) суб`єкта господарювання рекомендованим листом з повідомленням про вручення та/або за допомогою електронного зв`язку (зокрема через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України та суб`єкт господарювання) протягом трьох робочих днів з дати формування довідки.

Також, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 28.08.2023 № 33-1 «Про затвердження форми довідки про перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності», зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 14.09.2023 за № 1620/40676 та постанови правління Пенсійного фонду України від 20.09.2023 № 37-1 «Про внесення змін до форми довідки про перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності» зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 22.09.2023 за № 1673/40729, результати перевірки направляються суб`єкту звернення щодо проведення перевірки листка непрацездатності та довідка про перевірку направляється керівнику (уповноваженій особі) закладу охорони здоров`я, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, лікарем якого сформовано медичний висновок.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 185 суб`єкт господарювання - заклад охорони здоров`я або фізична особа - підприємець, що мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, лікарем якого сформовано медичний висновок.

Як свідчить копія довідки про перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності від 18.11.2024 № 185 суб`єктом звернення щодо проведення перевірки листків непрацездатності визначено - комунальне некомерційне підприємство «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради.

ГУ ПФУ в Донецькій області від 19.11.2024 №0500-1005-8/111613 направленою на адресу комунального некомерційного підприємства «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради вимогу про компенсацію суми страхових виплат, які здійснені ОСОБА_3 за період тимчасової непрацездатності з 17.09.2024 по 20.09.2024 та з 28.09.2024 по 18.10.2024, що зазначені у визнаних необґрунтовано продовженими листках непрацездатності № 25581840-1 з 14.09.2024 по 17.09.2024, № 25655716-1 з 18.09.2024 по 20.09.2024, № 25896651-1 з 28.09.2024 по 02.10.2024, № 26000142-1 з 03.10.2024 по 08.10.2024, № 26138659-1 з 09.10.2024 по 15.10.2024 та № 26300160-1 з 16.10.2024 по 18.10.2024, у розмірі 21842,80 грн (двадцять одна тисяча вісімсот сорок дві гривні 80 копійок) на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () № НОМЕР_2 в філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про компенсацію сум страхових виплат.

Отже, судом встановлено, що правовідносини щодо проведення перевірки листків непрацездатності виникли між ГУ ПФУ в Донецькій області та суб`єктам господарювання - закладом охорони здоров`я, лікарем якого сформовано медичний висновок - комунальним некомерційним підприємством «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради. В той час, коли позивач, ОСОБА_1 , є лікарем, який працює в комунальному некомерційному підприємстві «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради та не була суб`єктом господарювання щодо якого проводилась перевірка відповідачем.

Слід зазначити, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Європейський суд з прав людини ( далі - ЄСПЛ ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004, яким мотивує свої вимоги позивач, поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у законах України, згідно з п. 3.6 мотивувальної частини цього Рішення означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має стосуватися суб`єктивних прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Тлумачення поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" наведено у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

Велика Палата Верховного Суду в зазначених судових рішеннях дійшла висновку, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" необхідно розуміти в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідна правова позиція викладена в ухвалі ВС від 29.08.2019.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд акцентує увагу, що позивач пов`язує своє порушене право із тим, що нібито оскаржувані довідка № 185 від 18.11.2024 та вимога стосуються перевірки та оцінки виключно її дій щодо обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності та є підставою для стягнення з позивача в порядку регресу 21842,80 грн. Проте, відповідачем проводилась перевірка суб`єкта господарювання - закладу охорони здоров`я, лікарем якого сформовано медичний висновок - комунального некомерційного підприємства «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради, за наслідками якої прийнято спірні акти, а не самого лікаря, яким сформовано медичний висновок.

Крім того, суд звертає увагу на те, що зобов`язання за спірною вимогою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.11.2024 № 0500-1005-8/111613 про компенсацію страхових виплат, які здійснені ОСОБА_3 за період тимчасової непрацездатності з 17.09.2024 до 20.09.2024 та з 28.09.2024 у розмірі 21842,80 грн, були сплачені КНП «Добропільський ЦПМСД» 22.11.2024, що підтверджується наданою відповідачем випискою по рахунку.

Доказів оскарження комунальним некомерційним підприємством «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради вимоги, як і вжиття щодо позивача управлінських заходів за фактами встановлених порушень, суду не надано.

Суд вказує, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС).

З огляду на наведені вище положення КАС, а також загальновідомі ознаки та властивості нормативно-правового й індивідуального актів, право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

В постанові ВП ВС від 06.07.2023 р. у справі №990/157/22 суд дійшов висновку, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Як видно зі змісту оскаржуваних довідки № 185 від 18.11.2024 та вимоги, вони не стосуються безпосередньо позивача, а тому він не є суб`єктом правовідносин до якого вони можуть бути застосовані, отже не породжують для позивача права на захист (відповідна позиція висловлена у постанові ВП ВС від 10.12.2019 справа №9901/351/19).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у адміністративній справі та задоволення заяви представника відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Однак у зазначених статтях не врегульовано питання про правові наслідки звернення з позовом, в якому відсутні ознаки юридичного спору (публічно-правового спору). Суд вважає, що в такому випадку, закриваючи провадження у справі відсутні підстави для роз`яснення до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (ухвала ВС від 29.08.2019).

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі № 160/3261/25 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84121, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Добропільський центр первинної медико-соціальної допомоги» Добропільської міської ради (, 85000, Донецька обл., м.Добропілля, вул.Першотравнева, 75) про визнання протиправною та скасування вимоги.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 2 статті 239 КАС України уразі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23.04.2025.

Суддя Т.В.Загацька