Справа № 440/12276/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 р. Справа № 440/12276/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 27.12.24 по справі № 440/12276/24

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третіх осіб Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції , ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту - Шевченківський РАЦС м. Полтави, відповідач), Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту - Оболонський РАЦС м. Києва, третя особа - 1), ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , третя особа - 2), в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у видачі повторного свідоцтва про народження дитини;

- зобов`язати відповідача видати позивачу - ОСОБА_1 повторно свідоцтво про народження, складене на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність відмови Шевченківського РАЦС м. Полтави у видачі позивачу повторного свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_4 , оскільки заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.09.2020 по цивільній справі № 756/3227/20, яким ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав, скасовано ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 06.10.2021 по справі № 756/3227/20 із призначенням справи до розгляду в порядку загального позовного провадження, яка не була розглянута станом на дату звернення з цим позовом (03.10.2024) внаслідок окупації м. Бердянська у зв`язку із збройною агресією рф на території України справа, що не може покладати на позивача негативних наслідків.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 по справі № 440/12276/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Соборності, 8, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40455272), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (проспект Оболонський, 28-В, м. Київ, 04205, ідентифікаційний код 26089032), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у видачі ОСОБА_1 повторного свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Шевченківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видати ОСОБА_1 повторно свідоцтво про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Відповідач, на погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року по справі № 440/12276/24 повністю та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що оскільки положеннями пункту 33 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) (далі по тексту - Правила № 52/5) чітко визначено, що тому із батьків, якого позбавлено батьківських прав, свідоцтво про народження дитини повторно не видається, а звертаючись до Шевченківського РАЦС м. Полтави із заявою про повторну видачу свідоцтва про народження дитини ОСОБА_1 , будучи раніше позбавленим батьківських прав, відомостей про його поновлення у батьківських правах не повідомляв, відповідних судових рішень не надавав, відповідачем правомірно відмовлено у видачі повторного свідоцтва про народження ОСОБА_4 .

Звернув увагу, що як в електронному вигляді, так і в паперовому носії актового запису про народження ОСОБА_4 , на підставі якого і здійснюється видача свідоцтв, наявна інформація про позбавлення позивача батьківських прав, що з урахуванням положень пункту 2 розділу ІV, пункту 33 глави 1 розділу ІІІ Правил № 52/5 свідчить про відсутність підстав для видачі свідоцтва про народження ОСОБА_4 повторно.

До того ж, висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано до матеріалів справи судового рішення про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, яке б набрало законної сили, є таким, що не узгоджується із нормами матеріального права, зокрема, частиною 5 статті 169 СК України, частиною 4 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року № 2398-VI (далі по тексту - Закон № 2398-VI), абзацу 1 підпункту 2.1.5 пункту 2.1 розділу ІІ Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 24.07.2008 № 1269/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 р. за № 691/15382 (далі по тексту - Інструкція № 1269/5), пункту 6 глави І розділу ІІ, підпункту 2.16.5 пункту 2.16 розділу ІІ пункту 33 глави 1 розділу ІІІ Правил № 52/5, з урахуванням яких Шевченківський РАЦС м. Полтави не створював і не зберігає паперовий актовий запис про народження ОСОБА_4 та не є уповноваженим отримувати рішення судів; відповідні рішення мають надходити до Оболонського РАЦС м. Києва, як такого, що складав та зберігає актовий запис про народження у паперовій формі.

Ненадання судом першої інстанції належної оцінки обставинам, що мають значення для розгляду справи, зокрема, чи надходила копія рішення про поновлення батьківських прав до Оболонського РАЦС м. Києва або чи пред`являлось таке рішення ОСОБА_1 третій особі свідчить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи, що призвело до порушено норм матеріального та процесуального права, та є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечував проти доводів, викладених у ній, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Переконував, що оскільки саме держава не виконала свій обов`язок щодо внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомостей про скасування заочного рішення суду про позбавлення батьківських прав позивача, на підставі якого до Реєстру внесено запис про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, негативні наслідки такої бездіяльності мають покладатись саме на державу.

У наданих до суду апеляційної інстанції поясненнях щодо відзиву на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що запроваджений пунктом 14 глави 1 розділу ІІ Правил № 52/5 принцип екстериторіальності регламентує приймання заяв будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника, однак не змінює/не припиняє дію норм права в частині порядку розгляду таких заяв, порядку направлення рішення суду про поновлення батьківських прав саме до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації дитини та обов`язку саме такого органу (за місцем зберігання паперового актового запису) вносити зміни, відмітки до актового запису.

Треті особи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеної особою, що підтверджується довідкою від 12.07.2021 №1601- (а.с. 17).

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою від 03.09.2024 (вх. №753/30.30-9 від 04.09.2024), у якій просив повторно видати йому свідоцтво про народження дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Київ (а.с. 79).

Вказана заява містить резолюцію керівника "для розгляду згідно чинного законодавства 04 вересня 2024".

Листом Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.09.2024 №753/30.30-9 "Про розгляд заяви" позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , з посиланням на те, що проведеною перевіркою встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про народження № 1651 від 02 вересня 2016 року, складений Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з яким у графі "Для відміток" зазначено - " ОСОБА_1 на підставі рішення суду про позбавлення батьківських прав 756/3227/20 від 17.09.2020 Бердянського міськрайонного суду Запорізької області позбавлений батьківських прав". Вказано, що тому з батьків, якого позбавлено батьківських прав, свідоцтво про народження дитини повторно не видається, що передбачено підпунктом 33 глави 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5. (а.с. 9).

Не погодившись з діями Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у видачі повторного свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що дії Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у видачі ОСОБА_1 повторного свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не ґрунтуються на вимогах законодавства України, оскільки заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.09.2020 у справі №756/3227/20, яким позивача було позбавлено батьківських прав на малолітню доньку та на підставі якого внесено запис до актового запису про народження № 1651 від 02.09.2016 та до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, скасовано ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі № 756/3227/20, що набрала законної сили 06.10.2021 та станом на дату прийняття судового рішення є діючою.

Судом визнано необґрунтованими викладені у відзиві на позовну заяву посилання відповідача на відсутність у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відомостей про скасування рішення суду про позбавлення батьківських прав №756/3227/20 від 17.09.2020, як на підставу для відмови позивачу у повторній видачі свідоцтва про народження його дитини, позаяк саме держава не виконала свій обов`язок щодо внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомостей про скасування заочного рішення суду про позбавлення батьківських прав позивача, на підставі якого до Реєстру було внесено запис про позбавлення позивача батьківських прав, а тому негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини склалися між сторонами внаслідок відмови позивачу у видачі повторно свідоцтва про народження його доньки.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначено Законом № 2398-VI.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно із статтею 2 Закону № 2398-VI актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону № 2398-VI підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.

Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 18 Закону № 2398-VI про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Забезпечення органів державної реєстрації актів цивільного стану бланками свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

Порядок ведення обліку і зберігання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та звітності про їх використання встановлюється Міністерством юстиції України.

Згідно із частиною 1 статті 19 Закону № 2398-VI повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров`я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.

Як встановлено в суді першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, 03.09.2024 позивач звернувся до Шевченківського РАЦС м. Полтави із заявою про повторну видачу свідоцтва про народження його дочки - ОСОБА_4 .

Однак, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні вказаної заяви з посиланням на наявність у графі «Для відміток» запису : « ОСОБА_1 , на підставі рішення суду про позбавлення батьківських прав 756/3227/20 від 17.09.2020, Бердянського міськрайонного суду Запорізької області позбавлений батьківських прав», та зроблено висновок, що згідно з пунктом 33 глави 1 розділу ІІІ Правил № 52/5 свідоцтво про народження дитини батьку, якого позбавлено батьківських прав, свідоцтво повторно не видається.

Позивач, з огляду на те, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.10.2021 по справі № 756/3227/20 було скасовано заочне рішення від 17 вересня 2020 року про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду з позовом про її скасування.

Надаючи оцінку правомірності такої відмови відповідача колегія суддів виходить із такого.

Згідно із абзацом 2 пункту 1 розділу І Правил № 52/5 органами державної реєстрації актів цивільного стану, які проводять державну реєстрацію, є відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану), виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.

В силу абзацу 1 пункту 1 розділу ІІ Правил № 52/5 державна реєстрація акту цивільного стану проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу IV Правил № 52/5 повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану та відділами державної реєстрації актів цивільного стану управлінь державної реєстрації, а також дипломатичними представництвами та консульськими установами України.

Якщо оригінал свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, повторна видача свідоцтва здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису цивільного стану, складеного як в електронному вигляді, так і на паперовому носії.

Повторна видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану у такому випадку здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану незалежно від місця державної реєстрації акту цивільного стану та місця проживання заявника.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану видає повторно свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану після безпосередньої перевірки відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану або на підставі підтвердження про це відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем складання актового запису цивільного стану.

Витребування та направлення відповідного підтвердження здійснюються в порядку та строки, встановлені пунктом 3.11 розділу ІІІ Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382 (далі - Інструкція з ведення Реєстру).

Свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану видається повторно без підтвердження у разі зберігання актового запису цивільного стану на тимчасово окупованій території України.

Перевірка відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану під час повторної видачі свідоцтва або витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян не проводиться, якщо достовірність актового запису цивільного стану перевірено автоматизованим способом адміністратором цього Реєстру або відділом державної реєстрації актів цивільного стану з накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи, яка здійснювала таку перевірку.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що видачі свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану повторно обов`язково повинна передувати перевірка відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану, метою якої є перевірка достовірності актового запису цивільного стану.

Згідно із абзацами 1-3, 5 пункту 4 розділу IV Правил № 52/5 повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану здійснюється за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров`я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування. Свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану видається представникам зазначених установ за довіреністю установи та при пред`явленні документів, що посвідчують їх особу.

Свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану повторно видається за наявності паспорта (паспортного документа) заявника.

Свідоцтва про народження дітей повторно видаються їх батькам і усиновителям незалежно від віку дитини.

Особі, позбавленій батьківських прав, свідоцтва про народження дітей повторно не видаються.

Отже, лише у випадку підтвердження дійсності позбавлення особи батьківських прав, свідоцтво про народження дитини такої особи повторно не видається.

Колегією суддів встановлено, що у спірних правовідносинах відповідачем, після отримання заяви ОСОБА_1 про повторну видачу свідоцтва про народження дитини, перевірка інформації, наявної в паперовому та електронному носіях актового запису про народження дитини про позбавлення позивача батьківських прав, на предмет її актуальності та відповідності наявним в Єдиному державному реєстру судових рішень відомостям, не здійснювалась.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Правил № 52/5 на свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану, що повторно видаються, робиться відмітка "Повторно".

У паперовому носії актового запису цивільного стану, на підставі якого повторно видано свідоцтво, проставляються серія, номер та дата його видачі.

У пункті 33 глави І розділу ІІІ Правил № 52/5 зазначено, що на підставі рішення суду про позбавлення батьківських прав в день надходження копії такого рішення в паперовому вигляді до відділу державної реєстрації актів цивільного стану або за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, сьомим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил, у графі «Для відміток» актового запису про народження зазначається: «Батьки (батько, мати) позбавлені батьківських прав на підставі рішення (назва суду), № справи _____ від ____________». Учинений запис засвідчується підписом посадової особи і печаткою відділу державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках відомості про батьків з актового запису не виключаються. Одночасно відповідні відомості вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Тому з батьків, якого позбавлено батьківських прав, свідоцтво про народження дитини повторно не видається.

Згідно із пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 (далі по тексту - Правила № 96/5) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до пункту 1.5 Правил № 96/5 заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян при пред`явленні паспорта громадянина України (далі - паспорт), паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства (далі - паспортний документ) заявника. Сформована заява про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання роздруковується посадовою особою та за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній, підписується заявником.

Якщо заявником є людина з фізичними порушеннями, що унеможливлюють власноручне підписання ним заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, відповідні заяви можуть подаватися без проставлення таким заявником власного підпису. У такому випадку подання заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання відбувається у присутності свідка, залученого відповідним заявником.

Особа з порушеннями слуху та/або мовлення під час подання заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання може залучати перекладача жестової мови, у тому числі в режимі онлайн.

Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Суперечливі дані в документах письмово пояснюються заявником. Документи, які мають необумовлені виправлення, підчистки або викликають сумніви щодо їх достовірності, перевіряються особливо ретельно та у разі потреби направляються для проведення їх експертизи до судово-експертної установи Міністерства юстиції України (за рахунок заявника). Відомості про акти цивільного стану, зазначені заявником у заяві, перевіряються в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Згідно із пунктом 1.7 Правил № 96/5 зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

В силу підпункту 2.13.1 пункту 2.13 Правил № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно із підпунктом 2.16.5 пункту 2.16 Правил № 96/5 зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відомості про усиновлення, скасування усиновлення, визнання усиновлення недійсним, позбавлення та поновлення батьківських прав вносяться до паперового носія актового запису цивільного стану та Державного реєстру актів цивільного стану в день надходження відповідного рішення суду до відділу державної реєстрації актів цивільного стану або в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами восьмим, дев`ятим пункту 1.5 розділу I.

При цьому, відповідно до абзацу 14 пункту 1.5 розділу І Правил № 96/5 якщо підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання є рішення суду або якщо певне рішення суду є необхідним для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за зверненням заявника проводиться виключно на підставі примірника рішення суду в електронній формі, отриманого у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян, що здійснюється інформаційно-комунікаційними засобами в електронній формі у порядку, встановленому Державною судовою адміністрацією України спільно з Міністерством юстиції України.

У розумінні частин 1-7 статті 11 Закону № 2398-VI державний реєстр актів цивільного стану громадян - це державна електронна інформаційна система, яка містить відомості про акти цивільного стану, зміни, що вносяться до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії та відомості про видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану і про видачу витягів з нього.

Державний реєстр актів цивільного стану громадян ведеться відділами державної реєстрації актів цивільного стану.

Держателем Державного реєстру актів цивільного стану громадян є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

Адміністратором Державного реєстру актів цивільного стану громадян є державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України.

Адміністратор Державного реєстру актів цивільного стану громадян здійснює заходи із створення і супроводження програмного забезпечення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, збереження та захисту бази даних, відповідає за його функціонування, надає безоплатний доступ до нього відділам державної реєстрації актів цивільного стану, забезпечує реєстрацію такого доступу та збереження відомостей про кожний доступ.

Державний реєстр актів цивільного стану громадян у випадках, визначених цим Законом, здійснює міжвідомчу електронну взаємодію з інформаційно-комунікаційними системами державних органів, а для цілей декларування / реєстрації місця проживання новонародженої дитини під час державної реєстрації її народження - також з інформаційно-комунікаційними системами органів місцевого самоврядування.

Міжвідомча електронна взаємодія здійснюється інформаційно-комунікаційними засобами відповідно до Закону України "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах".

Порядок ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян установлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, процедура створення та ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян визначена у Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 р. № 1064 (далі по тексту - Порядок № 1064).

Відповідно до абзацу 4 пункту 6 Порядку № 1064 відомості про усиновлення, скасування усиновлення, визнання усиновлення недійсним, позбавлення та поновлення батьківських прав вносяться до Реєстру на підставі відповідного рішення суду в день надходження копії такого рішення до реєстратора або в день пред`явлення особою, зазначеною в рішенні суду, або уповноваженою нею особою копії такого рішення.

Згідно із підпунктом 3 пункту 7 Порядку № 1064 запис в Реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього у разі позбавлення та поновлення батьківських прав відомостей:

прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків та унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі дитини, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків та унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі батька, матері, усиновлювача, які позбавлені батьківських прав; прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) батька, матері, усиновлювача, які поновлені у батьківських правах, місце державної реєстрації народження дитини, номер актового запису і дата державної реєстрації народження, повне найменування суду, яким постановлено рішення, його дата і номер; прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) особи, що здійснила державну реєстрацію, та її посада, дата і номер внесення відомостей до Реєстру;

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Цивільного процесуального кодексу України, Сімейного кодексу України, Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року № 141/0/15-19, пункту 10 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, наказом Державної судової адміністрації України, Міністерства юстиції України, 12 березня 2021 року № 69/941/5 затверджено Порядок електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян (далі по тексту - Порядок № 69/941/5).

Згідно із пунктом 1 Порядку № 69/941/5 цей Порядок визначає механізм електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян (далі - інформаційні системи) під час отримання примірників рішень судів в електронній формі, що потребують виконання органами державної реєстрації актів цивільного стану.

В силу пункту 3 Порядку № 69/941/5 інформаційну взаємодію забезпечують державне підприємство, яке належить до сфери управління Державної судової адміністрації України, що визначене адміністратором Єдиного державного реєстру судових рішень, та державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України, що визначене адміністратором Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

У розумінні пунктів 6, 7 Порядку № 69/941/5 адміністратор Єдиного державного реєстру судових рішень забезпечує своєчасну передачу актуальних на дату та час формування відповідей з Єдиного державного реєстру судових рішень, що містять примірники рішень судів в електронній формі, що набрали законної сили, а також тих, які підлягають негайному виконанню, разом з відомостями, які відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень" не підлягають розголошенню в текстах судових рішень.

Інформація, що передається в рамках інформаційної взаємодії, обробляється з урахуванням вимог законодавства про захист персональних даних та використовується виключно з метою реалізації повноважень, передбачених законодавством, і не може бути передана третій стороні, якщо інше не передбачено законом.

З аналізу наведених норм слідує, що державна реєстрація актів цивільного стану, які підлягають державній реєстрації згідно із Законом № 2398-VI, зокрема, народження дитини, проводиться шляхом складення відповідних актових записів цивільного стану - документів органу державної реєстрації актів цивільного стану, які містять персональні відомості про особу та підтверджують факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану, а про факт такої державної реєстрації актів цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво, в якому зазначаються ті самі персональні відомості про особу, що й в актовому записі цивільного стану, на підставі якого його видано.

При цьому, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за зверненням заявника проводиться виключно на підставі примірника рішення суду в електронній формі, отриманого у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян, що здійснюється інформаційно-комунікаційними засобами в електронній формі у порядку, встановленому Державною судовою адміністрацією України спільно з Міністерством юстиції України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17.09.2020 у справі № 756/3227/20 позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 на малолітню доньку ОСОБА_4 , у зв`язку із чим, реєстратором Оболонського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) додано відмітку у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що ОСОБА_1 на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про позбавлення батьківських прав № 756/3227/20 від 17.09.2020 позбавлений батьківських прав.

У подальшому, ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.10.2021 по справі № 756/3227/20 (набрала законної сили 06.10.2021) було скасовано заочне рішення від 17 вересня 2020 року про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 31.01.2022 по справі № 756/3227/20 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 березня 2022 року на 15-30 год.

Будь-яких інших процесуальних документів по справі № 756/3227/20, ухвалених по вказаній справі після 10.03.2022, Єдиний державний реєстр судових рішень не містить.

Матеріалами справи підтверджено, а сторонами не спростовано, що Верховний Суд листом від 21.10.2022 вих. № 2918/0/2-22, наданим у відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо передачі справи № 756/3227/20 на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва, повідомив по про те, що розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.09.2022 № 49/0/9-22 територіальну підсудність справ Бердянського міськрайонного суду Запорізької області визначено Жовтневому районному суду м. Запоріжжя.

На звернення представника позивача про передачу за підсудністю справи № 756/3227/20 Жовтневий районний суд міста Запоріжжя листом № 01/237/2023 від 08.05.2023 повідомив про те, що станом на 08.05.2023 зазначена справа Бердянським міськрайонним судом Запорізької області по суті розглянута не була (остання судова повістка була сформована 15.02.2022 про виклик учасників справи у судове засідання 10.03.2022 о 15:30 год.), а матеріали справи Жовтневому районному суду м. Запоріжжя для подальшого розгляду не були передані. Оскільки справа №756/3227/20 на даний час не перебуває у розпорядженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, тому, відповідно не має можливості розглянути по суті заяву позивача про передачу цієї справи за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави та постановити ухвалу за результатами її розгляду.

З наведеного слідує, що заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.09.2020 у справі №756/3227/20, яким позивача було позбавлено батьківських прав на малолітню доньку - ОСОБА_4 та на підставі якого внесено запис до актового запису про народження № 1651 від 02.09.2016 та до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, скасовано ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі № 756/3227/20, що набрала законної сили 06.10.2021.

Таким чином, станом на момент звернення ОСОБА_1 (03.09.2024) до Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про повторну видачу свідоцтва про народження дитини, будь-яких рішень, які б набрали законної сили, про позбавлення позивача батьківських прав - не існувало. Відомостей про зворотне матеріали справи не містять, а сторони на такі обставини не покликаються.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги про те, що Шевченківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не є уповноваженим на отримання будь-яких судових рішень, та, відповідно, вносити зміни до актових записів слід зазначити наступне.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 розділу І Правил 52/5 за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 12.07.2021 №1601-.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та звернувся із заявою саме до Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, колегія суддів вважає, що саме відповідач уповноважений на внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Враховуючи те, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про повторну видачу свідоцтва про народження дитини, будь-яких рішень, які б набрали законної сили, про позбавлення позивача батьківських прав не існувало, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що невиконання уповноваженим органом обов`язку із внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомостей про скасування заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.09.2020 у справі № 756/3227/20 не може тягнути для позивача будь-яких негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання повторного свідоцтва про народження дитини.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Оскільки правомірність дій відповідача щодо відмови у видачі ОСОБА_1 повторного свідоцтва про народження дитини не знайшла свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, виходячи з принципу ефективності способу захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав позивача без необхідності додаткових його звернень до суду та виконання будь-яких інших умов для цього, колегія суддів погоджується із обраним судом першої інстанції способом захисту порушеного права позивача та вважає, що з метою належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача слід зобов`язати Шевченківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видати ОСОБА_1 повторно свідоцтво про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 по справі № 440/12276/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій