Справа № 389/533/25
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/7/25
Рішення

іменем України

22 квітня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Чернявської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом у ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Солонько О.С., звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №5/25 від 21.01.2025 за ч.3 ст.210 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 №5/25 від 21.05.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період, згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України «Про введення воєнного стану», Законну України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був доставлений 14 січня 2025 року поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_1 як такий що не має військово-облікового документа, не оновив свої дані згідно з п.22 Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» під час воєнного стану. Вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав його батько, засобами поштового зв`язку 12 лютого 2025 року. ОСОБА_1 не погоджується із зазначеною постановою, вважає, що повинен був повідомити відповідача про зміну персональних даних у разі їх зміни. Позивач достовірно знав, що він не є військовозобов`язаним так, як знятий з військового обліку, за місцем свого проживання, тому на його не повинна поширюватись норма Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, про обов`язок протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнити свої облікові дані. Крім того, вказує, що в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме облікові дані не були ним оновлені та які відповідач, як держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно- комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, мав можливість їх отримати самостійно. Вважає оскаржувану постанову безпідставною, винесеною з порушенням чинного законодавства.

В судове засідання позивач не з`явився, однак його представник адвокат Солонько О.С. подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його участі та відзиву на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №5/25 від 21.01.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході проведення оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період, згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України «Про введення воєнного стану», Законну України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був доставлений 14 січня 2025 року поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такий, що не має військово-облікового документа, не оновив свої дані згідно п.22 Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» під час воєнного стану, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 20.03.2012 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі скріншоту з мобільного додатку «Резерв +», ОСОБА_1 знятий з військового обліку та не є військовозобов`язаним.

Позивач не погоджується з винесеною стосовно нього постановою та вказує, що вона не відображає дійсних обставин справи, жодного належного підтвердження допущення ним порушення вимог Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» не надано.

Так, ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.02.2025 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та в порядку спрощеного позовного провадження призначено судове засідання на 12 годину 00 хвилин 20 березня 2025 року з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, вказаною ухвалою, суддею встановлено відповідачам строк для подання відзиву (до 20.03.2025) та зазначено, що у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копію вказаної ухвали та позовну заяву з доданими до неї документами ІНФОРМАЦІЯ_4 отримано 21.02.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету.

Зважаючи на викладене, останнім днем подачі відзиву на позовну заяву було 20.03.2025. Проте, відзиву на позовну заяву та доказів у справі до суду, у встановлений судом строк, відповідачами не надано. Причини неможливості подання відзиву у встановлений судом строк відповідачі не зазначили, клопотань про продовження цього строку не подавали. Тому суд доходить висновку, що відзив на позовну заяву не поданий відповідачами без поважних причин, що кваліфікується судом як визнання позову.

Крім того, вказаною ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 зобов`язано в строк до 20.03.2025 надати суду матеріали, на підставі яких 21.01.2025 винесено постанову №5/25 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, однак вказані документи суду надані не були.

При цьому, докази, які б свідчили про не можливість надати суду вказані документи, відповідачем суду не подано.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Пунктом 22 Постанови КМУ від 16.05.2024 №560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» визначено, що резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ. Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Абзацом 6 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частина 1 ст.210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

За змістом частини 3 вказаної статті, передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно з приміткою до вказаної статті, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними, якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні даного спору суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, у разі наявності заперечень щодо адміністративного позову, суб`єкт владних повноважень повинен шляхом надання належних та допустимих доказів довести правомірність своїх дій чи рішень.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Однак, жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач не оновив свої дані, відповідачем суду не надано.

В свою чергу, сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні. Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, на відповідача покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

Крім того, слід звернути увагу на те, що в оскаржуваній постанові не конкретизовано які саме дані не оновив ОСОБА_1 та які відповідач не мав можливості отримати, як держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не доведено, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення №5/25 від 21.01.2025, підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.7, 9, 210, 247, 280 КУпАП, ст.72, 77, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №5/25 від 21.01.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_2 .

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва