Справа № 560/18214/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправним ненадання запитуваної ним інформації; зобов`язати надати інформацію, що підтверджує видачу йому довідки про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з лютого по липень 2022 та інформацію, що підтверджує направлення зазначеної довідки до військової частини НОМЕР_2 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з лютого по липень 2022. В обґрунтування позову зазначає, що він направив запит на отримання публічної інформації на адресу військової частини НОМЕР_1 , проте повної та обґрунтованої відповіді на запит не отримав. Також вказує на те, що він просив видати йому довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з лютого по липень 2022, чого зроблено не було.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Військовою частиною НОМЕР_1 поданий відзив, у якому відповідач у задоволенні позову просить відмовити. Покликається на те, що розпорядником інформації, яку бажає отримати позивач, є військова частина НОМЕР_2 . Натомість, доказів того, що заявник перебував у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 і виконував відповідні бойові завдання, немає.

До участі у справі в якості другого відповідача було залучено військову частину НОМЕР_2 (з 25.10.2022 є структурним підрозділом військової частини НОМЕР_4 ). Військова частина НОМЕР_4 , у підпорядкуванні якої знаходиться військова частина НОМЕР_2 , подала відзив, де просить відмовити у задоволенні позову. Вказує на те, що запит позивача на інформацію від 14.10.2024 не стосувався питань та періодів проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 в складі військової частини НОМЕР_4 . Водночас, до 25.10.2022 військова частина НОМЕР_2 була структурним підрозділом військової частини НОМЕР_3 .

Ухвалою суду до участі у справі в якості другого відповідача було залучено також військову частину НОМЕР_3 , яка відзив та запитувану судом інформацію не надала.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання. Частинами 1-3 статті 19 Закону №2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

За змістом частин 1, 2 статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону №2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч. 3 ст. 22 Закону № 2939-VI).

Згідно з ч. 1 статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації повинен надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Велика Палата Верховного Суду у своїх правових позиціях зазначає про такі обов`язкові ознаки публічної інформації, як документованість, створення (отримання) інформації суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх повноважень або знаходження у володінні цього суб`єкта з інших підстав.

Розпорядник публічної інформації зобов`язаний надати ту публічну інформацію, якою він володіє і яка вже певним чином задокументована (відображена на матеріальних носіях). Така правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 9901/22/20, постанові від 19.10.2023 № 9901/337/21.

Отже, розпорядник може і повинен надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на відповідних носіях. Вжиття заходів для того, аби створити інформацію, якої у володінні розпорядника ще немає, але щодо якої подано інформаційний запит, на думку Верховного Суду, знаходиться поза механізмом доступу до публічної інформації, тому не покладає на розпорядника додаткових зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Зазначене підтверджується, зокрема, відмітками у журналі бойових дій і зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_2 за березень 2022 ( інв. номер 320дек від 01.03.2022, витяги, а.с 5-6).

Як встановлено зі змісту відзиву військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказів командувача повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Повітряних Сил Збройних Сил України від 20.01.2022 та від 18.02.2022 військова частина НОМЕР_2 (умовне найменування), що входила до складу військової частини НОМЕР_3 (умовне найменування), яка в свою чергу входить до складу повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Повітряних Сил Збройних Сил України, перебувала у оперативному підпорядкуванні повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Повітряних Сил Збройних Сил України у період з лютого по липень 2022.

15.10.2024 ОСОБА_1 направив на адресу військової частини НОМЕР_1 інформаційний запит від 14.10.2024, у якому просив повідомити чи видавалась йому довідка про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з лютого по липень 2022; чи направлялась така довідка до військової частини НОМЕР_2 . Також у запиті заявник зазначив, що у разі видачі йому такої довідки, він просить повідомити її номер та дату видачі, а також реквізити підтвердження направлення іншій військовій частині. Якщо ж така довідка не видавалась, просить видати цю довідку.

Військова частина НОМЕР_1 заяву ОСОБА_1 отримала 17.10.2024, проте належних доказів своєчасного надання заявнику відповіді на запит суду не надано.

Як стверджує позивач, він був відряджений в оперативне підпорядкування Повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Повітряних сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) у період з лютого по липень 2022.

Військова частина НОМЕР_1 не заперечує загалом те, що військова частина НОМЕР_2 дійсно перебувала у оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 (як підрозділ) у спірний період.

Водночас, військова частина НОМЕР_1 покликається на те, що відомостей стосовно військовослужбовців, які входили до складу військової частини НОМЕР_2 за час перебування її у оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 , зокрема у оскаржуваний період, у неї немає. Також стверджує, що належні докази того, що позивач особисто прибув у відрядження до військової частини НОМЕР_1 відсутні, які і будь - які відомості стосовно посади позивача, його перебування, переміщення та виконання завдань, у тому числі бойових.

Зі змісту відзиву військової частини НОМЕР_4 встановлено, що військова частина НОМЕР_2 , яка до 25.10.2022 була у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 , з 25.10.2022 належить до структурних підрозділів військової частини НОМЕР_4 . Отже, у період з лютого по липень 2022 ОСОБА_1 не проходив службу у складі військової частини НОМЕР_4 , що також підтверджується довідкою останньої від 18.03.2025 №1798/102/6/578/пс.

Враховуючи те, що до 25.10.2022 військова частина НОМЕР_2 була структурним підрозділом військової частини НОМЕР_3 , усі відрядження особового складу військової частини НОМЕР_2 могли здійснюватись згідно з наказами військової частини НОМЕР_3 .

У той же час, військова частина НОМЕР_3 не надала суду витребувані докази.

Водночас, видача довідок, що підтверджують безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період з лютого по липень 2022 була врегульована окремими дорученнями Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 та № 912/з/29 від 23.06.2022, та здійснювалась керівниками органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, командирами військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких були відряджені військовослужбовці.

Як вже зазначалось, розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Отже, військова частина НОМЕР_1 , у оперативному підпорядкуванні якої у період з лютого по липень 2022 знаходилась військова частина НОМЕР_2 , де проходив службу позивач, і якій було адресоване його звернення, повинна була надати відповідь на запит ОСОБА_1 як розпорядник тієї інформації, яка була у її володінні. У випадку, якщо запитувана інформація щодо позивача була відсутня, та оскільки цій військовій частині могло або повинно було бути відомо у кого вона знаходиться, відповідач повинен був направити запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

У той же час суду не надані докази того, що запит позивача був скерований будь - якій іншій військовій частині, до якої заявник мав відношення і яка могла бути розпорядником такої інформації, як і не надане повідомлення позивачу за наслідками розгляду його звернення.

З огляду на це, бездіяльність відповідача щодо нерозгляду запиту на інформацію є протиправною, тому слід зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути запит ОСОБА_1 від 14.10.2024 та надати запитувану інформацію, а у разі, якщо цією інформацією відповідач не володіє - направити запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Що стосується вимоги про зобов`язання видати довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, така вимога є передчасною до одержання відповіді на запит позивача.

З урахуванням зазначеного позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді/інформації на запит ОСОБА_1 від 14.10.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути запит ОСОБА_1 від 14.10.2024 та надати запитувану інформацію, а у разі, якщо цією інформацією військова частина НОМЕР_1 не володіє - направити запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 квітня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ) Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 ) Військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_8 )

Головуючий суддя І.С. Козачок