Справа № 158/858/25
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/858/25
Провадження № 2-а/0158/31/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2025 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді - Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
позивача ОСОБА_1
представника відповідача Літвака О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення.
Позовні вимоги мотивував тим, що постановою серії ЕНА ;4355827 від 26.03.2025 року його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за перевищення швидкості руху, у зв`язку із чим накладено стягнення у види штрафу в розмірі 340 грн.
Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вимірювальний прилад TRUCAM повинен бути встановлений стаціонарно, а не використовуватись вручну, як це робили працівники поліції. Крім того, на зазначеній ділянці дороги відсутній дорожній знак 5.70 «Фото, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
З врахуванням наведеного просив визнати дії відповідача протиправними, скасувати оспорювану постанову та закрити провадження у справі.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.04.2025 року відкрито провадження у даній справі, з особливостями розгляду категорії термінових адміністративних справ та призначено судове засідання.
11.04.2025 року від представника відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останні зазначив, шо згідно листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 22-38/49 від 01.10.2019, лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. У зв`язку з дотриманням закону при винесенні оскаржуваної постанови просив відмовити у задоволенні позову.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача Літвак О.І. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 26.03.2025 року інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області лейтенантом поліції Шевчуком П.В. складено постанову серії ЕНА №4355827 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн.
Згідно вказаної постанови, підставою для її прийняття стало те, що 26.03.2025 року о 09 год. 59 хв. у с. Дерно, Луцького району Волинської області, на АД Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне, 118 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак « НОМЕР_1 », перевищив встановлені обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год, а саме в населеному пункті с. Дерно, рухався зі швидкістю 94 км/год.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року за № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306.
Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
За ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
З матеріалів справи, зокрема із фототаблиці, виготовленої лазерним вимірювачем TruCAM, вбачається, що позивач дійсно рухався у вказаний в протоколі час та місці зі швидкістю 94 км/год.
Щодо доводів позивача про порушення інспектором поліції п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме здійснення вимірювання швидкості руху автомобіля, тримаючи прилад TruCam в руках, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні.
Словосполучення, наведене у п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» в частині права поліції «монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку», не вказує на спосіб її розміщення (стаціонарним способом, на тринозі, у ручному режимі і т ін.), а лише вказує на місце такого розміщення (по зовнішньому периметру доріг і будівель), що спростовує твердження позивача про протиправне тримання в руках поліцейськими приладу Тrucam в процесі його використання.
З наведеного вбачається, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, яка працює не в автоматичному режимі з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що в силу приписів ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» відповідач не мав права використовувати зазначений засіб вимірювальної техніки не в автоматичному режимі, оскільки дана норма закону не виключає можливість використання органами поліції вимірювачів швидкості руху, які не є стаціонарними.
Крім того, з листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничого центру стандартизації, метрології» від 01 жовтня 2019 року за № 22-38/49 вбачається, що лазерний вимірювач «TruCAM LTI 20/20» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі.
Викладене підтверджує, що лазерний вимірювач TruCAM має можливість працювати у двох режимах: утриманням в руках під час вимірювання швидкості руху ТЗ або розміщенням на триногі, саме в цих режимах вказаний вимірювач проходив тестування, ліцензування та сертифікацію, був признаним таким, що відповідає стандартам та правильно вимірює швидкість руху ТЗ в обох режимах.
Таким чином, інспектор поліції має право здійснювати вимірювання швидкості руху транспортних засобів лазерним вимірювачем швидкості руху TruCAM LTI 20/20, тримаючи його у руках, що відповідає положенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».
Суд враховує, що обмеження швидкості в населеному пункті становить 50 км/год і відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає при перевищенні обмеження швидкості більш ніж на 20 км/год, що з врахуванням похибки TruCam свідчить про швидкість, яка має перевищувати 72 км/год.
Порушення позивачем Правил дорожнього руху зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості «TruCAM» в ручному режимі, а не в автоматичному, а тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки, не розповсюджуються на спірні відносини.
Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху та, зокрема, швидкісного режиму у населеному пункті.
Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, які спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.
Відповідно до вимог пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 відсутні, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4355827 від 26.03.2024 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 72-77, 79, 205, 229, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, -
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Ернста, 3, .

Представник відповідача Літвак Олександр Ігорович, адреса: м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення суду виготовлено 23.04.2025 року.