Справа № 240/26727/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення,
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2024, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України в особі Головного управління капітальних вкладень щодо невиконання пункту 12 "Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №728 від 02.09.2015, та пункту 9 Розділу VІІІ "Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями", затвердженої наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018, в частині неподання Списку виплати грошової компенсації в Збройних Силах України із виплатою ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 1273654,80 грн. за належне йому, а також членам його сім`ї: дружині ОСОБА_2 і доньці ОСОБА_3 , жиле приміщення на затвердження Міністру оборони України. Зобов`язано Міністерство оборони України в особі Головного управління капітальних вкладень подати Список виплати грошової компенсації в Збройних Силах України із виплатою ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 1273654,80 грн. за належне йому, а також членам його сім`ї: дружині ОСОБА_2 і доньці ОСОБА_3 , для отримання жиле приміщення відповідно до пункту 12 "Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №728 від 02.09.2015, та пункту 9 Розділу VІІІ "Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями", затвердженої наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018, на затвердження Міністру оборони України.

На виконання вказаного рішення суду Житомирським окружним адміністративним судом було видано позивачу виконавчий лист.

За відповідною заявою ОСОБА_1 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року встановлено Міністерству оборони України строк у тридцять днів з дня набрання цією ухвалою законної сили для подачі звіту про виконання рішення суду від 29.03.2024 року у цій справі.

Від ОСОБА_1 24.03.2025 надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України, у якій заявник просить:

- визнати протиправними дії, вчинені Міністерством оборони України в особі Головного управління капітальних вкладень, щодо направлення листа від 11.10.2024 року за вих. № 220/71/3636 на адресу Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 із пропозиціями повторного винесення на найближче засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями питання виплати ОСОБА_1 та членам його сім`ї грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення;

- визнати порушення Міністерством оборони України в особі Головного управління капітальних вкладень права ОСОБА_1 на забезпечення житлом, підтвердженого рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 року у справі № 240/26727/23;

- відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її Міністру оборони України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню службовими особами Головного управління капітальних вкладень Міністерства оборони України закону при виконанні рішення від 29.03.2024 року та ухвали від 07.02.2025 року Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/26727/23;

- відповідно до ч. 2 с. 249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її Міністру оборони України для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності службових осіб Головного управління капітальних вкладень Міністерства оборони України, дії яких визнано протиправними;

- відповідно до ч. 9 статті 249 КАС постановити окрему ухвалу і направити її Генеральному прокурору стосовно порушення службовими особами Головного управління капітальних вкладень Міністерства оборони України законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, при виконанні рішення від 29.03.2024 року та ухвали від 07.02.2025 Житомирського окружного адміністративного суду №240/26727/23.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 зазначає, що зі змісту пояснень представника Міноборони України від 11.03.2025 року, наданих Головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вбачається, що:

- Центральним управлінням інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики ЗСУ (далі - Центральне управління) було складено Список для підпису ТВО начальника Головного управління ОСОБА_4 , який не виконував свої обов`язки керівника з 27.08.2024 року, а 27.01.2025 року був звільнений взагалі;

- паперовий оригінал Списку у Головному управлінні капітальних вкладень Міністерства оборони України (далі по тексту - ГУКВ) відсутній, в зв`язку з чим на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 у справі №240/26727/23 ГУКВ було складено лист № 220/71/3636 на адресу Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики ЗСУ з пропозицією щодо повторного винесення на найближче засідання Комісії з контролю питання виплати ОСОБА_1 та членам його сім`ї грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення та, в подальшому, відповідно до вимог пункту 12 Порядку та пункту 9 Інструкції надання до ГУКВ надання належним чином оформленого оригіналу Списку для затвердження Міністру оборони України.

Проте, як вказує заявник, із цих же пояснень слідує, що листом від 04.02.2025 року № 2459/1328 Центральне управління повідомило ГУКВ, що за місцем перебування ОСОБА_1 на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні відповідні документи для оформлення облікової справи та проведення засідання житлової комісії, а належним чином виготовленого Списку на виплату грошової компенсації Центральним управлінням до ГУКВ не надано.

В той же час, за твердженням ОСОБА_1 , матеріали справи №240/26727/23 підтверджують, що ГУКВ вже має Список виплати ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 1273654,80 грн., який направлявся листом від 17.04.2024 № 2459/1914.

На думку заявника, неузгоджені та протиправні дії посадових осіб структурних підрозділів, що входять до сфери управління відповідача, призводять до невиправданого затягування виконання судового рішення у цій справі.

За змістом частин 4, 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Стосовно дотримання строку подання заяви в порядку ст. 383 КАС України ОСОБА_1 зазначив, що пояснення представника Міноборони від 11.03.2025 року, з яких йому стало відомо про порушення своїх прав, були розміщені в автоматизованій системі виконавчого провадження 19.03.2025 року, зважаючи на що відсутні підстави для повернення заяви (абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 383 КАС України суд розглянув вказану заяву в порядку письмового провадження.

Заява розглядається за межами встановленого ст. 383 КАС України строку з урахуванням перебування судді у відпустці в період з 02.04.2025 по 21.04.2025 включно.

Відповідач своїх пояснень по суті поданої заяви не надав.

При вирішенні заяви суд врахував таке.

В силу статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, частиною першою статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до приписів статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Так, відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, використання законодавцем словосполучника "або" передбачає дві альтернативні заяви, які не можуть бути задоволені одночасно.

Згідно з частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно з частиною 2 цієї ж норми у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Таким чином, контроль за виконанням рішення суду, передбачений статтею 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Встановлено, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 року у справі №240/26727/23 набрало законної сили.

З викладеного слідує, що відповідач, до сфери управління якого відноситься Головне управління капітальних вкладень, зобов`язаний виконати зазначене судове рішення не лише в чіткій відповідності до покладених на відповідача цим рішенням зобов`язань резолютивною частиною, а також з урахуванням окреслених у судовому рішенні висновків та правової оцінки суду.

У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду від 29.03.2024 року в добровільному порядку здійснюються заходи примусового виконання цього рішення у виконавчому провадженні.

Однак, як свідчать матеріали справи, зокрема, зміст пояснень представника Міністерства оборони України Олексія Пономаренка від 11.03.2025 року, адресованих Головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, рішення суду першої інстанції у цій справі досі не виконане, зважаючи на існуючі проблеми в розподілі повноважень посадових осіб відповідних управлінь та організації виконання судового рішення в цілому. Перенаправлення листів від одного управління до іншого без предметного прийняття необхідного рішення свідчить про формальні спроби виконати судове рішення, проте не є його виконанням.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про те, що Міністерством оборони України допущено протиправні дії стосовно безпідставного листування, що призвело до необґрунтованого невиконання рішення суду в адміністративній справі №240/26727/23. Наслідком такої деліктної поведінки відповідача є порушення законних прав та інтересів позивача.

Згідно частини шостої статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України.

Отже, відповідно до приписів вказаної статті суд, виявивши під час розгляду заяви порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Так, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (частина четверта статті 249 КАС України).

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем порушено положення статті 129-1 Конституції України, частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України та статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виконанні рішення Житомирського окружного суду від 29.03.2024 року в адміністративній справі №240/26727/23/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Відтак, заява ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Проте, що стосується вимоги заявника про направлення окремої ухвали Генеральному прокурору України стосовно наявності у діях службових осіб Міноборони України в особі Головного управління капітальних вкладень законодавства ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, то у цій частині така заява не може бути задоволена.

Так, за змістом ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Ті самі дії, вчинені службовою особою, караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років (ч. 2 цієї ж статті).

При розгляді цієї заяви суд не встановлював наявності умислу в діях службових осіб відповідача, а тому ініціювання кримінального переслідування до повноважень окружного адміністративного суду не входить.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії, вчинені Міністерством оборони України в особі Головного управління капітальних вкладень, щодо направлення листа від 11.10.2024 року за вих. №220/71/3636 на адресу Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 із пропозиціями повторного винесення на найближче засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями питання виплати ОСОБА_1 та членам його сім`ї грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення.

Окрему ухвалу довести до відома Міністра оборони України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а також вирішення питання про притягнення до відповідальності осіб, дії яких визнаються протиправними.

Про результати розгляду окремої ухвали та вжиті заходи письмово проінформувати Житомирський окружний адміністративний суд у тридцятиденний строк з дня набрання окремою ухвалою законної сили.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Копію цієї окремої ухвали направити учасникам справи, а також Міністру оборони України.

Окрема ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Окрема ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду в порядку ст.ст. 249, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Майстренко