Справа № 440/14966/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 р.Справа № 440/14966/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 р. (постановлену суддею Слободянюк Н.І.) по справі № 440/14966/24

за позовом Заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства та Державного агентства лісових ресурсів України

до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства та Державного агентства лісових ресурсів України звернувся до суду з адміністративним позовом до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, в якому просив: визнати протиправним і скасувати рішення Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 16.02.2024 р. № 2493 «Про розгляд подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства»; зобов`язати Хорольську міську раду Лубенського району Полтавської області розглянути на сесії ради подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 27.12.2023 р. № 02-28/996 та прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:015:0034 (площею 1,8010 га), :00:039:0102 (площею 1,6639 га), :00:004:0011 (площею 0,6719 га), :00:019:0044 (площею 0,7706 га), :00:022:0010 (площею 6,5035 га), :00:012:0096 (площею 0,7165 га), :00:025:0022 (площею 8,7272 га), 0:00:026:0008 (площею 3,3044 га), :00:028:0007 (площею 1,1852 га), :00:003:0029 (площею 1,2775 га), :00:013:0001 (площею 1,7310 га), :00:013:0002 (площею 7,9466 га), :00:020:0009 (площею 6,3156 га), :00:020:0010 (площею 2,6126 га), :00:020:0011 (площею 1,2525 га), :00:038:0042 (площею 6,9579 га), :00:027:0019 (площею 1,5016 га), :00:027:0024 (площею 5,2865 га), :00:001:0082 (площею 3,8087 га), :00:005:0001 (площею 20,3403 га), :00:018:0004 (площею 14,3998 га), :00:010:0007 (площею 5,1909 га), :00:010:0009 (площею 0,7995 га), :00:040:0007 (площею 1,0492 га), :00:040:0009 (площею 6,4571 га), :00:012:0005 (площею 18,2000 га), :00:010:0006 (площею 10,3134 га), :00:005:0004 (площею 2,9269 га), :00:043:0117 (площею 0,7701 га), :00:043:0141 (площею 1,4762 га), :00:050:0072 (площею 2,2461 га), :00:026:0135 (площею 2,2960 га), :00:030:0003 (площею 1,7011 га), 0:00:011:0049 (площею 1,3379 га) до самозалісених у порядку, визначеному ч.ч. 2, 3, 4 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 р. позовну заяву Заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства та Державного агентства лісових ресурсів України залишено без розгляду.

Заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 р. та направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог Кодексу адміністративного судочинства України та на невідповідність висновкам суду обставинам справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що Північно-Східне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства 27.11.2023 р. звернулося до Хорольської міської ради з поданням № 02-28/996, в якому зазначило, що воно здійснює заходи по виконанню Указу Президента України від 07.06.2022 р. № 228/2021 «Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів». Зазначеним Указом передбачено проведення інвентаризації (виявлення) самозаліснених та придатних для створення лісів земельних ділянок комунальної та державної власності з метою їх подальшого використання для досягнення оптимальної лісистості України. Згідно із ч. 2 ст. 57-1 Земельного кодексу України, віднесення земельної ділянки приватної власності до самозалісеної ділянки здійснюється її власником, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності - органом, який здійснює розпорядження нею. Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Управлінням було здійснено аналіз земельних ділянок на території Хорольської міської територіальної громади Лубенського району Полтавської області та виявлено самозаліснені земельні ділянки комунальної власності, з кадастровими номерами: :00:015:0034 (площею 1,8010 га), :00:039:0102 (площею 1,6639 га), :00:004:0011 (площею 0,6719 га), :00:019:0044 (площею 0,7706 га), :00:022:0010 (площею 6,5035 га), :00:012:0096 (площею 0,7165 га), :00:025:0022 (площею 8,7272 га), 0:00:026:0008 (площею 3,3044 га), :00:028:0007 (площею 1,1852 га), :00:003:0029 (площею 1,2775 га), :00:013:0001 (площею 1,7310 га), :00:013:0002 (площею 7,9466 га), :00:020:0009 (площею 6,3156 га), :00:020:0010 (площею 2,6126 га), :00:020:0011 (площею 1,2525 га), :00:038:0042 (площею 6,9579 га), :00:027:0019 (площею 1,5016 га), :00:027:0024 (площею 5,2865 га), :00:001:0082 (площею 3,8087 га), :00:005:0001 (площею 20,3403 га), :00:018:0004 (площею 14,3998 га), :00:010:0007 (площею 5,1909 га), :00:010:0009 (площею 0,7995 га), :00:040:0007 (площею 1,0492 га), :00:040:0009 (площею 6,4571 га), :00:012:0005 (площею 18,2000 га), :00:010:0006 (площею 10,3134 га), :00:005:0004 (площею 2,9269 га), :00:043:0117 (площею 0,7701 га), :00:043:0141 (площею 1,4762 га), :00:050:0072 (площею 2,2461 га), :00:026:0135 (площею 2,2960 га), :00:030:0003 (площею 1,7011 га), 0:00:011:0049 (площею 1,3379 га). Виходячи в вищевикладеного, управління, керуючись вимогами ч. 2 ст. 57-1 Земельного кодексу України, запропонувало прийняти рішення про віднесення вищезазначених земельних ділянок до самозаліснених, згідно чинного законодавства.

Рішенням п`ятдесят другої сесії восьмого скликання Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 16.02.2024 р. № 2493 «Про розгляд подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства» вирішено відмовитися від пропозиції Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства у віднесенні, вказаних в поданні від 27.12.2023 р. № 02-28/996, земельних ділянок, загальною площею 155,5392 га, (згідно додатку) до самозаліснених, у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельних ділянок вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, та даних відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру, що вищевказані земельні ділянки є землями сільськогосподарського призначення (сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) та плануються використовуватися згідно функціонального призначення.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням відповідача, Заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства та Державного агентства лісових ресурсів України звернувся до суду з цим позовом.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ні Положенням про міжрегіональні управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 29.092022 р. № 404, ні Положенням про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2014 р. № 521 не передбачено повноважень Держлісагентства та його територіальних органів на звернення до суду з позовом про зобов`язання органу місцевого самоврядування прийняти рішення про віднесення земельної ділянки до самозалісненої, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 5 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України, орган, в інтересах якого прокурором подано позов, не має права на звернення до суду з позовом.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 103 Лісового кодексу України, спори з питань охорони, захисту, використання та відтворення лісів вирішуються в установленому порядку органами місцевого самоврядування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, судами.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Виключними випадками, за умови настання яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, згідно з яким інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 5 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; про затримання іноземця або особи без громадянства; про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Тобто, в ч. 5 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений вичерпний перелік підстав звернення до суду з адміністративним позовом, в тому числі, у випадку, коли таке право надано законом, саме суб`єкта владних повноважень до осіб, які не є суб`єктами владних повноважень

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що в спірних правовідносинах, відповідно до ч. 5 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень має право звернення до адміністративного суду з позовом тільки тоді, коли це право чітко передбачено у чинних нормативно-правових актах, оскільки в цій справі Заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства та Державного агентства лісових ресурсів України до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, яка є суб`єктом владних повноважень.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржуване рішення п`ятдесят другої сесії восьмого скликання Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 16.02.2024 р. № 2493 прийнято відповідачем за результатами розгляду подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, тобто, безпосередньо стосується прав позивача, в інтересах якого подано позов Заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково зробив висновок про залишення без розгляду позову Заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства та Державного агентства лісових ресурсів України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що, відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 р. з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 205, 240, 243, 308, 320, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 по справі № 440/14966/24 скасувати.

Справу № 440/14966/24 направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 21.04.2025 року