Справа № 240/3856/25
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/3856/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У січні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) про визнання неправомірним залишення його звернень про переведення на інший вид пенсії без розгляду та зобов`язання здійснити переведення з виплати пенсії, призначеної у відповідності до Закону України «Про державну службу», на виплату пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі, що не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність та виплату такої пенсії щомісяця довідно у розмірі не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для непрацездатних осіб, з врахуванням його збільшення і законодавчому порядку.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що на сьогодні його пенсія повинна становити 23630,00 грн, а не 13560,00 грн, розмір якої не перераховувався внаслідок застосування неконституційної норми. З викладених мотивів позивач звернувся до відповідача з проханням про обрання іншого виду пенсії, однак дві заяви від листопада 2024 року та січня 2025 року залишені без відповіді, що є порушенням його прав.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

26 лютого 2025 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, оскільки 15 лютого 2025 року ним отримано відповідь відповідача на його звернення, в якій він просить визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у здійсненні переведення на інший вид пенсії неправомірною.

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, вирішено розглядати справу у межах уточнених позовних вимог, надано ГУ ПФУ в Житомирській області строк для подання відзиву на позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

24 березня 2025 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачем заява, визначеного зразка про перерахунок пенсії, з усіма долученими документами, не надавалась, офіційної відмови позивач не отримував, а отримав роз`яснення відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Наголошує, що проводити обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не доцільно, бо розмір пенсійної виплати зменшується та становитиме 12881,02 грн.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд установив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області, з 26 червня 2008 року отримував пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а згідно поданої заяви від 14 лютого 2012 року позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області засобами поштового зв`язку із письмовим зверненням (вх. Nє30703/B-0600-24 від 11 грудня 2024 року) щодо переведення на пенсію за віком по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Таке звернення розглядалось згідно Закону України «Про звернення громадян».

Листом від 07 січня 2025 року №665-30703/B-02/8-0600/25 ГУ ПФУ в Житомирській області надало позивачу роз`яснення чинного законодавства.

Уважаючи таке рішення протиправним, а право на отримання пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» порушеним, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідно до положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 46 Основного Закону закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №1058-IV)

Відповідно до частини 1 статті 9 названого Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 47 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV, особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі Закон України №3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

На реалізацію наведеної бланкетної норми постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 цього Порядку закріплено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію).

Також заява про переведення з одного виду пенсії на інший може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

У період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заява про призначення (поновлення) пенсії та документи, необхідні для призначення (поновлення) пенсії, особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном та отримали тимчасовий захист або статус біженця (далі особи, які тимчасово проживають за кордоном), можуть надсилатись поштою.

Згідно з абзацом 1 пункту 1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Нормами пункту 4.3 Порядку №22-1 визначено, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З аналізу наведених норм слідує, що обов`язок прийняти рішення про переведення з одного виду пенсії на інший виникає у територіального органу Пенсійного фонду за наслідками розгляду заяви особи, яка складена у формі, встановленій Порядком № 22-1, до якої додані необхідні документи. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший можуть бути подані в паперовому або електронному вигляді. Лише для заяв про призначення (поновлення) пенсії, що подані особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном та отримали тимчасовий захист або статус біженця, тимчасово, на період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, передбачена можливість подання засобами поштового зв`язку.

З огляду на викладене, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що рішення про відмову позивачу в переведенні з одного виду пенсії на інший не приймалося, оскільки його заява, направлена засобами поштового зв`язку, розглянута згідно положень Закону України «Про звернення громадян».

Аналогічна права позиція викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року по справі № 240/16686/23 та постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №461/4328/16-а та від 10 квітня 2023 року у справі №520/25486/21.

Оскільки вимогами чинного законодавства визначено чіткий алгоритм дій щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, а позивачем у свою чергу не дотримано вимог щодо подання заяви про переведення з одного виду пенсії на інший за формою, встановленою Порядком № 22-1, особисто, тому відповідач, розглядаючи подану позивачем заяву згідно вимог Закону України «Про звернення громадян», діяв у межах та у спосіб, визначений законодавством.

При цьому, доводи відповідача щодо недоцільності переведення позивача на інший вид пенсії, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії, на переконання суду, не заслуговують на увагу, оскільки така обставина не заперечує саме існування суб`єктивного права позивача на переведення та не може перешкоджати у реалізації такого за умови відповідного волевиявлення особи.

Аналогічна права позиція викладена у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі № 160/17521/23.

Частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті встановлених обставин справи та правового регулювання суд доходить висновку, що відповідач діяв з дотримання вимог діючого законодавства, що не призвело до порушення прав позивача, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Зважаючи на відсутність понесених позивачем судових витрат у справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис

24.04.25