Справа № 520/32920/24
Суддя: Семенова Я. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/107/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Науково-методичного центру професійно-технічної освіти у Харківській області про поновлення на роботі та зобов`язання вчинити певні дії, -

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 02 грудня 2024 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства освіти і науки України, в якій просить поновити його на роботі на посаді методиста за контрактом в Науково-методичному центрі професійно-технічної освіти у Харківській області; стягнути з науково-методичного центру професійно-технічної освіти у Харківській області на його користь середній за час вимушеного прогулу з 01 грудня 2024 року до дня поновлення на роботі; виплатити моральну компенсацію у розмірі 1 000 000 гривень.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 10 грудня 2024 року прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрив провадження у справі.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 24 грудня 2024 року залучив до участі у справі другого відповідача Науково-методичний центр професійно-технічної освіти у Харківській області.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 24 березня 2025 року направив вказану вище справу до Московського районного суду м. Харкова.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 21 квітня 2025 року адміністративну справу №520/32920/24, провадження №2-а/643/107/25 розподіллено у провадження судді Семенової Я.Ю. Справу передано судді 22 квітня 2025 року.

Суддя, вирішуючи питання про прийняття адміністративної справи до провадження, доходить висновку про необхідність повернення даної справи на адресу Харківського окружного адміністративного суду, як помилково надіслану до Московського районного суду м. Харкова, з огляду на таке.

Як це унормовано положеннями ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

З огляду на те, що адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , скерована Харківським окружним адміністративним судом до Московського районного суду м. Харкова, містить вимоги до Міністерства освіти і науки України, Науково-методичного центру професійно-технічної освіти у Харківській області про поновлення на роботі та зобов`язання вчинити певні дії, Московський районний суд м. Харкова, у розумінні положень ч. 1 ст. 20 КАС України, не є адміністративним судом, повноважним на розгляд даної справи.

При цьому, суд зважає на положення ч. 1 ст. 318 КАС України, якими закріплено, що рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудність), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Що стосується предметної юрисдикції даного спору та встановленого законом порядку направлення справи за встановленою юрисдикцією, то суд зважає на таке.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У свою чергу, як це унормовано положеннями п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Таким чином, вимогами Кодексу адміністративного судочинства України чітко врегульовано питання щодо дій суду як у випадку, коли на стадії відкриття провадження в адміністративній справі убачається, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства шляхом постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, так і на стадії після відкриття провадження в адміністративній справі, коли суд установив, що ця справа не підлягає розглядові за правилами адміністративного судочинства - шляхом постановлення ухвали про закриття провадження у справі із роз`ясненням позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відтак, будь-якого розширеного тлумачення та застосування аналогії закону/права вказане питання не потребує, позаяк воно врегулювано положеннями КАС України в імперативному порядку.

З приводу направлення адміністративної справи до суду встановленої юрисдикції суд керується положеннями ч. 1 ст. 239 КАС України, якими унормовано, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Виходячи з аналізу наведених вище вимог діючого законодавства, направлення адміністративної справи до суду встановленої юрисдикції можливо лише в разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі та в разі закриття провадження в адміністративній справі з підстав того, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, із роз`ясненням позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи та, як це унормовано положеннями ч. 1 ст. 239 КАС України, за відповідною заявою позивача, ініційованою відповідному компетентному суду.

Положеннями ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.97, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Виходячи з наведеного вище, суд доходить висновку про необхідність повернення зазначеної адміністративної справи до Харківського окружного адміністративного суду, як такої, що помилково скерована до Московського районного суду м. Харкова. Московський районний суд м. Харкова не є адміністративним судом, повноважним згідно із законом на розгляд даної справи, а розгляд такої справи з порушенням правил юрисдикції (підсудності) відповідно до ст. 318 КАС України, є підставою для скасування рішення суду та призведе до порушення права позивача та відповідача на справедливий судовий розгляд.

Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.08.2019, прийнятій у справі №855/364/19, що якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30 КАС. Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності адміністративних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом. Таке рішення є виконанням вимог закону.

З огляду на наведене вище, дана адміністративна справа помилково скерована до Московського районного суду м.Харкова та її повернення до Харківського окружного адміністративного суду не є спором про підсудність.

Керуючись ст. 20, 171, 248, 256 КАС України, суд

у х в а л и в :

Адміністративну справу №520/32920/24, провадження №2-а/643/107/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Науково-методичного центру професійно-технічної освіти у Харківській області про поновлення на роботі та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути до Харківського окружного адміністративного суду, як помилково надіслану.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.Ю. Семенова