Справа № 640/4956/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2025 рокуСправа №640/4956/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АҐРОСЕРВІС" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві як відокремленого підрозділу про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
25.02.2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АҐРОСЕРВІС" до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не подання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "АҐРОСЕРВІС" надмірно сплаченої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 714 917 (сімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень;
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021 року адміністративну справу №640/4956/21 передано на розгляд судді Добрянській Я.І.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021 року справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
02.04.2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві подано письмовий відзив проти позову, в якому відповідачем позовні вимоги заперечуються в повному обсязі з огляду на наступне. Враховуючи приписи ст. 2001 та Порядку № 569, суми ПДВ, що підлягають сплаті до бюджету за підсумками звітного ( податкового) періоду та задекларовані у податкових деклараціях з ПДВ, сплачуються до бюджету безпосередньо з електронного рахунку платника податку. Позивач посилається на подвійну сплату ПДВ і в автоматичному режимі, і платником податку самостійно було сплачено зобов`язання. Разом з тим, відповідно до приписів ст. 2001 та Порядку № 569, Казначейством здійснено перерахування коштів з електронного рахунку на бюджетний рахунок в погашення нарахованої суми ПДВ по деклараціям з ПДВ за період червень серпень 2018, а саме:
-23.07.2018 у сумі 118520грн за червень 2018 року;
Заяви платника податків про повернення надміру сплачених коштів відповідачем було залишено без розгляду та повідомлено платника податків листом від 25.11.2020 № 151597/10/26-15-04-01-18, що вказані в заявах дати сплати коштів до бюджету ( 23.07.2018, 27.08.2018, 06.09.2018, 27.09.2018) є датами перерахування коштів з електронного рахунку на бюджетний рахунок в погашення нарахованої суми ПДВ по декларація з податку на додану вартість за період червень серпень 2018 та є списаними до бюджету.
Відповідач зазначає, що відповідно до інформаційних ресурсів ДПС станом на 25.03.2021, в інтегрованій картці ТОВ «Агросервіс» обліковується переплата з податку на додану вартість в сумі 1 036 389,15грн. При цьому, частина цієї переплати виникла за рахунок сплачених коштів на бюджетний рахунок ТОВ «Агрсервіс» платіжними дорученнями від 20.07.2018 № 272 на суму 118 520грн., від 17.08.2018 № 305 на суму 346 397грн. та від 04.09.2018 № 327 на суму 250 000грн.
Таким чином в поданих заявах про повернення надміру сплачених коштів було невірно зазначено один із обов`язкових реквізитів, що як наслідок призвело до їх залишення без розгляду.
З огляду на викладене вважає заявлені вимоги безпідставними та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
13.04.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросервіс» подано до суду відповідь на відзив проти позову. Позивач не погоджується в викладеними запереченнями відповідача та вказує, що ним було самостійно сплачено суми податку до бюджету, та окрім цих сум Головним управлінням Державної казначейської служби України в місті Києві здійснено перерахування до державного бюджету сум ПДВ в автоматичному режимі, що призвело до переплати. Таким чином позивач вважає, що надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями з ПДВ є саме кошти, перераховані Казначейством до відповідного бюджету з електронного рахунку позивача. Та з огляду на вищевикладене позивач просить задовольнити позовні вимоги.
25 листопада 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві заявлено клопотання про заміну відповідача у справі на правонаступника.
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825-ІХ, матеріали адміністративної справи №640/4956/21 скеровано за належністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
31 січня 2025 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали справи №640/4956/21.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду, справу передано для розгляду судді Рябчук О.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 р. прийнято адміністративну справу № 826/4956/21 до провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні та було витребувано матеріали пенсійної справи.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року здійснено заміну відповідача у справі № 640/4956/21 на правонаступника Головне управління Державної податкової служби у м. Києві як відокремлений підрозділ ( ЄДРПОУ ВП 44116011).
27.02.2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросервіс» за допомогою підсистеми «Електронний суд» подано додаткові пояснення у справі.Представник позивача зауважує, що між сторонами відсутній спір щодо наявної переплати та зазначає, що залишення заяв про повернення надміру сплачених коштів є протиправним та наполягає на задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.8 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності, зокрема, є типові справи.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
На виконання вимог Податкового кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротсервіс» заповнило та подало до ДПІ у Подільському районі ТУ ДФС у м. Києві, зокрема:
1) податкову декларацію з ПДВ за червень 2018 р. із сумою позитивного значення (код рядка 18), яке сплачується до державного бюджету 118 520 гривень;
2) податкову декларацію з ПДВ за липень 2018 р. із сумою позитивного значення (код рядка 18), яке сплачується до державного бюджету 346 397 гривень;
3) податкову декларацію з ПДВ за серпень 2018 р. із сумою позитивного значення (код рядка 18), яке сплачується до державного бюджету 387 199 гривень.
20 липня 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальність «Агросервіс» платіжним дорученням № 272 перерахувало до державного бюджету ПДВ за червень 2018 року в сумі 118 520 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять) гривень.
23 липня 2018 р. Казначейство, у відповідності до Постанови 569, з Електронного Рахунку Товариства на підставі платіжного доручення № 24396572 здійснило перерахування до державного бюджету суми ПДВ за червень 2018 р. в аналогічному розмірі 118 520 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять) гривень.
17 серпня 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросервіс» платіжним дорученням № 305 перерахувало до державного бюджету ПДВ за липень 2018 року в сумі 346 397 (триста сорок шість тисяч триста дев`яносто сім) гривень.
Казначейство, у відповідності до Постанови 569, з Електронного Рахунку Товариства здійснило перерахування до державного бюджету суми ПДВ за липень 2018 р. в аналогічному розмірі 346 397 (триста сорок шість тисяч триста дев`яносто сім) гривень в наступному порядку:
1) 27 серпня 2018 р. платіжне доручення № 37108903 платіж в розмірі 304 153 (триста чотири тисячі сто п`ятдесят три) гривні;
2) 06 вересня 2018 р. платіжне доручення № 41237674 платіж в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень; та
06 вересня 2018 р. платіжне доручення № 41329048 платіж в розмірі 41 244 (сорок одна тисяча двісті сорок чотири) гривні.
04 вересня 2018 р. Товариство платіжним дорученням № 327 перерахувало до державного бюджету ПДВ за серпень 2018 р. в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.
30 вересня 2018 р. Казначейство, у відповідності до Постанови 569, з Електронного Рахунку Товариства на підставі платіжного доручення № 49208334 здійснило перерахування до державного бюджету суми ПДВ за серпень 2018 р. в розмірі 387 199 (триста вісімдесят сім тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень. Зазначений розмір містив в собі суму 250 000 гривень, сплачену Товариством 04 вересня 2018 р.
Таким чином, загальний розмір надміру сплачених Товариством податкових зобов`язань з ПДВ за червень, липень та серпень 2018 р. становить 714 917 (сімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень.
02.10.2020 року позивач звернувся до Державної податкової служби України з листами № 1001 та № 1002 про повернення надміру сплачених коштів.
На виконання положень пункту 43.3 статті 43 Податкового Кодексу позивачем складено та подано наступні заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені на загальну суму 714 917 гривень:
-реєстраційний номер 45853505 від 23 листопада 2020р. стосовно помилково сплаченої суми ПДВ за червень 2018р. в розмірі 118 520грн.;
-реєстраційний номер 45853574 від 23 листопада 2020р. стосовно помилково сплаченої суми з ПДВ за липень 2018р. в розмірі 304 153грн.;
-реєстраційний номер 45853572 від 23 листопада 2020р. стосовно помилково сплаченої суми з ПДВ за липень 2018р. в розмірі 1 000 грн.;
-реєстраційний номер 45853676 від 23 листопада 2020р. стосовно помилково сплаченої суми з ПДВ за липень 2018р. в розмірі 41 244грн.;
-реєстраційний номер 45853622 від 23 листопада 2020р. стосовно помилково сплаченої суми з ПДВ за серпень 2018р. в розмірі 250 000грн.
Листом від 25 листопада 2020р. №151597/10/26-15-04-01-18 Головне управління ДПС у м. Києві повідомило позивача про залишення заяв без розгляду, оскільки вказані в заявах дати сплати коштів до бюджету ( 23.07.2018, 27.08.2018, 06.09.2018, 27.09.2018) є датами перерахування коштів з електронного рахунку на бюджетний рахунок в погашення нарахованої суми ПДВ по декларація з податку на додану вартість за період червень серпень 2018 та є списаними до бюджету.
Також повідомлено, що відповідно до інформаційних ресурсів ДПС станом на 25.03.2021, в інтегрованій картці ТОВ «Агросервіс» обліковується переплата з податку на додану вартість в сумі 1 036 389,15грн. При цьому, частина цієї переплати виникла за рахунок сплачених коштів на бюджетний рахунок ТОВ «Агрсервіс» платіжними дорученнями від 20.07.2018 № 272 на суму 118 520грн., від 17.08.2018 № 305 на суму 346 397грн. та від 04.09.2018 № 327 на суму 250 000грн.
Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо неподання висновку про повернення надміру сплаченого зобов`язання з податку на додану вартість, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросервіс» звернулось з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені врегульовано нормами статті 43 ПК України, наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 «Про затвердження Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» (далі - Порядок № 787) та наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 року № 60 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені» (далі - Порядок № 60).
У відповідності до пунктів 43-1 - 43.4-1 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Пунктами 43.5 та 43.6 ПК України передбачено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.
Пунктом 3 Розділу І «Загальні положення» Порядку № 787 визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Однак пунктом 4-1 Розділу І «Загальні положення» Порядку № 787 встановлено, що у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200 - 1 .5 статті 200-1 Податкового кодексу України, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою про повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі (п. 5 Розділу І «Загальні положення» Порядку № 787).
У пункті 1 Розділу ІІІ Порядку № 60 вказано, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються територіальним органом ДПС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу (далі - податкова декларація)), поданої до територіального органу ДПС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.
У заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок), та визначає напрям перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються:
на поточний рахунок платника податку в установі банку;
на єдиний рахунок (у разі його використання);
на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, незалежно від виду бюджету;
у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету (п.2 Розділу ІІІ Порядку № 60).
У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунку платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 Кодексу , такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою про повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку (п.3 Розділу ІІІ Порядку № 60).
Пунктом 200-1.5 ПК України визначено, що з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.
В ході розгляду адміністративної справи судом встановлено, що 02.10.2020 року позивач звернувся до Державної податкової служби України з листами № 1001 та № 1002 про повернення надміру сплачених коштів.
На виконання положень пункту 43.3 статті 43 Податкового Кодексу позивачем складено та подано наступні заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені на загальну суму 714 917 гривень:
-реєстраційний номер 45853505 від 23 листопада 2020р. стосовно помилково сплаченої суми ПДВ за червень 2018р. в розмірі 118 520грн.;
-реєстраційний номер 45853574 від 23 листопада 2020р. стосовно помилково сплаченої суми з ПДВ за липень 2018р. в розмірі 304 153грн.;
-реєстраційний номер 45853572 від 23 листопада 2020р. стосовно помилково сплаченої суми з ПДВ за липень 2018р. в розмірі 1 000 грн.;
-реєстраційний номер 45853676 від 23 листопада 2020р. стосовно помилково сплаченої суми з ПДВ за липень 2018р. в розмірі 41 244грн.;
-реєстраційний номер 45853622 від 23 листопада 2020р. стосовно помилково сплаченої суми з ПДВ за серпень 2018р. в розмірі 250 000грн.
Листом від 25 листопада 2020р. №151597/10/26-15-04-01-18 Головне управління ДПС у м. Києві повідомило позивача про залишення заяв без розгляду, оскільки вказані в заявах дати сплати коштів до бюджету ( 23.07.2018, 27.08.2018, 06.09.2018, 27.09.2018) є датами перерахування коштів з електронного рахунку на бюджетний рахунок в погашення нарахованої суми ПДВ по декларація з податку на додану вартість за період червень серпень 2018 та є списаними до бюджету.
Також повідомлено, що відповідно до інформаційних ресурсів ДПС станом на 25.03.2021, в інтегрованій картці ТОВ «Агросервіс» обліковується переплата з податку на додану вартість в сумі 1 036 389,15грн. При цьому, частина цієї переплати виникла за рахунок сплачених коштів на бюджетний рахунок ТОВ «Агрсервіс» платіжними дорученнями від 20.07.2018 № 272 на суму 118 520грн., від 17.08.2018 № 305 на суму 346 397грн. та від 04.09.2018 № 327 на суму 250 000грн.
Відповідно до п. 200-1.1 ст. 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Згідно з вимогами п. 200-1.4 ст. 200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:
а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу;
б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку;
в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;
г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;
ґ) вилучені контролюючим органом відповідно до статті 95 цього Кодексу в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість по задекларованих до сплати податкових зобов`язаннях за періоди починаючи з 1 липня 2015 року, визначених платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку.
Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 встановлено, що рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який перераховуються кошти відповідно до пункту 200-1.4 статті 200-1 Податкового кодексу України (далі - Кодекс).
Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі.
Зі змісту наведених норм, слідує, що у разі ініціювання питання щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платник (юридична особа) подає відповідну заяву у довільній формі в якій зазначається напрям перерахування коштів, найменування платника, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження юридичної особи, номер контактного телефону, причина повернення коштів з бюджету, найменування та місцезнаходження банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка. Разом з тим, під час подання платником заяви про повернення коштів з бюджету в електронній формі одночасно подається сканована копія (документа на переказ або електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету).
Разом з цим у відзиві проти позову відповідач зазначає, що позивач подаючи Заяви від 23.11.2020 №45853505, №45853584, № 45853572, №45853676 та №45853622 щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з ПДВ, заповняючи такий обов`язковий реквізит як "дата сплати до бюджету" зазначає такі дати як 23.07.2018, 27.08.2018, 06.09.2018, 27.09.2018, що є датами перерахування коштів з електронного рахунку на бюджетний рахунок в погашення нарахованої суми ПДВ по деклараціям з ПДВ за період червень - серпень 2018 (такі кошти є списаними відповідно до відповідно до ст. 2001 та Порядку №569), а не дати 20.07.2018, 17.08.2018 та 04.09.2018, що є датами сплати коштів на бюджетний рахунок ТОВ "АҐРОСЕРВІС" платіжними дорученнями від № 272 на суму 118 520 грн., № 305 на суму 346 397 грн. та №327 на суму 250 000 грн. і за рахунок, яких виникла частина переплати, що є порушенням порядку № 60.
Разом з тим, як вбачається з п.1 розд.І Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення (перерахування) платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №60 від 11.02.2019р., цей Порядок визначає лише механізм інформаційного обміну:
між ДПС, територіальними органами ДПС та Казначейством і територіальними органами Казначейства у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок;
між територіальними органами ДПС та місцевими фінансовими органами в процесі погодження електронних висновків та/або електронних повідомлень про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами,
а питання форми, змісту та додатків Заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання та пені врегульовані вищенаведеними положеннями статті 43 ПК України та Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Принципи прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та прийняття рішення, вчинення дії обґрунтовано, що є одночасно і орієнтирами при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури, та із рахуванням як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказують законодавчі акти, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.
Отже, відмова у задоволені Заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання та пені лише з підстав недотримання платником порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України та Державної казначейської служби, свідчить про порушення відповідачем принципу прийняття рішення владним суб`єктом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак порушене право позивача на отримання надміру сплаченого податку є зобов`язання відповідача формування висновку про повернення ТОВ «Агросервіс» надміру сплачених коштів.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АҐРОСЕРВІС" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві як відокремленого підрозділу про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 4 540,00грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АҐРОСЕРВІС" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві як відокремленого підрозділу про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не подання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "АҐРОСЕРВІС" надмірно сплаченої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 714 917 (сімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук