Справа № 440/1069/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 р.Справа № 440/1069/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2025, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 03.02.25 року по справі № 440/1069/25

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, в якому просили суд визнати протиправною бездіяльність Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та зобов`язати УЖКГ утриматися від вчинення дій по наданню доручень Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 встановлення контейнерів на майданчик по вул. Ватутіна, 3 у м. Полтава; стягнути з відповідача на користь кожного позивача по 18375,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнали позивачі у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивачами подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що оскільки наявна постанова про закриття виконавчого провадження по виконанню рішення у справі №440/7153/23, підстави для застосування ст. 383 КАС України є помилкове, оскільки зазначене не призведе до фактичного виконання рішення. Вказує, що виконавче провадження по виконанню рішення №440/7153/23 абсолютно законно закінчено внаслідок факту його виконання станом на 26.06.2024, оскільки контейнери були прибрані 26.06.2024 з майданчика, проте вже 03.07.2024 КАТП повернуло контейнери на майданчик. Таким чином, нові позовні вимоги щодо зобов`язання УЖКГ утриматись від вчинення дій по ненаданню доручень КАТП пов`язані із захистом прав позивачів, як споживачів на отримання житлово-комунальних послуг на майбутнє, оскільки внаслідок протиправної бездіяльності УЖКТ контейнери залишаються перебувати на майданчику на відстані 6,5 метрів замість 20 метрів, як це передбачено п. 2.8 Санітарних норм.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що фактично позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду у справі №440/7153/23, яке набрало законної сили, а відтак заявлені у даній справі позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку нового позовного провадження.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Так, підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2019 справа № 826/3678/16.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 у справі №440/7153/23 позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, яка виразилася у невжитті дій з метою припинення функціонування контейнерного майданчика для збору твердих побутових відходів населення по вул. Ватутіна, 3 в м. Полтаві;

- зобов`язано Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради вчинити дії з метою припинення використання контейнерного майданчика для збору твердих побутових відходів населення по вул. Ватутіна, 3 у м. Полтаві шляхом прибрання з цього майданчика всіх контейнерів;

- стягнуто з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 7755 грн., стягнуто з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 7755 грн.;

В даній адміністративній справі позивачі просять визнати протиправною бездіяльність Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та зобов`язати УЖКГ утриматися від вчинення дій по наданню доручень Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 встановлення контейнерів на майданчик по вул. Ватутіна, 3 у м. Полтаві; стягнути з відповідача на користь кожного позивачів по 18375,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнали позивачі у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача.

Колегія суддів зазначає, що судове рішення у справі № 440/7153/23, на яке посилається суд першої інстанції, не є рішенням у справі, в якому збігаються підстави та предмет спору, оскільки новий позов стосується іншої процесуальної дії. Так, у новому позові позивачі вимагають зобов`язати відповідача утриматись від вчинення дій, а саме не давати доручення КАТП 1628 на встановлення контейнерів на майданчику, а отже це інший спосіб захисту, ніж у попередній справі, де вимагалось вчинення активних дій шляхом прибирання з майданчика всіх контейнерів. При цьому, підстави позову також відрізняються, оскільки новий позов грунтується на ризику повторного порушення прав позивачів, як споживачів на отримання житлово-комунальної послуги з управління побутовими відходами належної якості, тобто має превентивний характер та спрямований на уникнення порушення у майбутньому, тоді як позов у справі № 440/7153/23 грунтувався вже на вчинених порушеннях та не є ідентичним за юридичним змістом.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що вимоги заявлені позивачами у цій справі є їх незгодою із діями відповідача під час виконання рішення суду від 19.01.2024 по справі № 440/7153/23 є помилковим, оскільки суперечить дійсним обставинам справи.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не здійснив в повній мірі порівняльний аналіз підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається та у справі №440/7153/23, не з`ясував ознаки тотожності між позовними вимогами у цих справах, незважаючи на те, що їх з`ясування є передумовою для відмови у відкритті провадження у справі з підстав, встановлених пунктом 2 частини першої статті 170 КАС України.

Відтак, вимоги позивачів у межах цієї позовної заяви, можуть бути заявлені окремим адміністративним позовом та повинні оцінюватися судами на предмет їх обґрунтованості.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі №160/14836/22, у справі № 280/3728/23 від 14 березня 2024 року, що враховуються судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по справі.

Відповідно до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 по справі № 440/1069/25 скасувати.

Справу № 440/1069/25 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 23.04.2025 року