Справа № 580/1652/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

08 квітня 2025 року Справа № 580/1652/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до виконавчого комітету Золотоніської міської ради (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати п.2 рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 23.08.2024 №387 Про занесення громадян на першочерговий квартирний облік в частині визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 15.12.2023 № 601 Про занесення гр. ОСОБА_1 на квартирний облік;

визнати протиправним та скасувати п.3 рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 23.08.2024 №387 Про занесення громадян на першочерговий квартирний облік в частині занесення на першочерговий квартирний облік гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасника бойових дій (АТО/ООС), внутрішньо переміщену особу, зареєстрованого на постійне місце проживання м. Маріуполь, Донецької області, склад сім`ї - 2 (дві) особи;

зобов`язати виконавчий комітет Золотоніської міської ради відновити ОСОБА_1 на першочерговому квартирному обліку, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов, учасника бойових дій (АТО/ООС), внутрішньо переміщену особу, зареєстрованого на постійне місце проживання м. Маріуполь, Донецької області, склад сім`ї - 2 (дві) особи в тій же черговості, яка існувала станом на 23.08.2024;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії, створеної виконавчим комітетом Золотоніської міської ради, щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про призначення (відмови в призначенні) грошової компенсації від 18.11.2024 №18 про відмову в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ОСОБА_1 , як такому, що перебуває на квартирному обліку після 1 червня 2024 року;

зобов`язати комісію, створену виконавчим комітетом Золотоніської міської ради, щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про призначення (відмови в призначенні) грошової компенсації повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, з урахуванням висновків суду викладених в судовому рішенні.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням відповідача від 15.12.2023 №601 вирішено занести на першочергову квартирну чергу ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що під час взяття його на квартирний облік вчинив усі дії та подав усі документи, необхідні для взяття його та членів його сім`ї на квартирний облік. У комісії жодних зауважень щодо повноти поданих документів, сумнівів у їх достовірності не виникало. Будь-яких підстав для відмови ОСОБА_1 у взятті на квартирний облік не існувало.

Однак, рішенням від 23.08.2024 №387 протиправно визнано таким, що втратило чинність попереднє рішення від 15.12.2023 №601 та занесено позивача на першочерговий квартирний облік з 23.08.2024.

Підставою для скасування рішення від 15.12.2023 № 601 та повторного внесення ОСОБА_1 , на квартирний облік слугував факт передчасності прийняття цього рішення, оскільки позивач станом на дату його прийняття на території громади проживав менше 1 (одного) року.

Позивач зазначає, що громадяни, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у населеному пункті.

Виконавчі комітети мають право установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. Однак такі вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб (визначених у підп.8 п.13 Правил №470) та громадян, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, зокрема учасників бойових дій.

Оскільки ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та відповідає вимогам підп.8 п.13 Правил №470, є учасником бойових дій, на думку позивача виконавчий комітет Золотоніської міської ради при прийнятті рішення від 23.08.2024 №387 не мав правових підстав скасувати рішення від 15.12.2023 №601 про занесення ОСОБА_1 на квартирний та повторно взяти його на квартирний облік.

Окрім того, зміна дати взяття позивача на квартирний облік з 15.12.2023 на 23.08.2024 має наслідком позбавлення його права на грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення, оскільки умовою отримання компенсації згідно п.2 Порядку №280 є перебування на квартирному обліку до 01.06.2024. Первинне взяття ОСОБА_1 на квартирний облік до 01.06.2024 надає йому право на компенсацію, повторне ж взяття на облік після 01.06.2024 позбавляє такого права.

Ухвалою суду від 14.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із матеріалами позову, суд дійшов висновку закрити провадження у справі, з огляду на таке.

Суд врахував, що за змістом ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Термін суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

При визначенні компетенції адміністративний суд виходить не лише із суб`єктного складу, а із суті спору. Так, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій, яку треба розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Стосовно терміну «владні управлінські функції», то зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справах №368/561/19 і №712/5476/19, від 8 жовтня 2020 року у справі №9901/393/19 , від 13 жовтня 2020 року у справі №640/22013/18, від 23 листопада 2021 року у справі №175/1571/15.

Тому помилковим є застосування приписів статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень.

Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 15.12.2023 №601 занесено на першочергову квартирну чергу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасника бойових дій (АТО/ООС), внутрішньо переміщену особу, зареєстрованого на постійне місце проживання м. Маріуполь Донецької області, склад сім`ї - 2 особи.

У подальшому, п.2 рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 23.08.2024 № 387 «Про занесення громадян на першочерговий квартирний облік», визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 15.12.2023 № 601 «Про занесення гр. ОСОБА_1 на квартирний облік».

П.3 рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 23.08.2024 № 387 «Про занесення громадян на першочерговий квартирний облік» занесено на першочерговий квартирний облік гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасника бойових дій (АТО/ООС), внутрішньо переміщену особу, зареєстрованого на постійне місце проживання м. Маріуполь, Донецької області, склад сім`ї - 2 (дві) особи.

11.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради із заявою про призначення грошової компенсації на житло відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №280 «Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України».

Рішенням комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про призначення (відмови в призначенні) грошової компенсації від 18.11.2024 №18 відмовлено в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ОСОБА_1 , як такому, що перебуває на квартирному обліку після 1 червня 2024 року.

Отже, на думку суду, в межах даної справи існує «спір про право» щодо забезпечення позивача (у т.ч. членів його сім`ї) житловим приміщенням.

Суд врахував, що позивач посилається на норми Конституції України та Житлового кодексу України щодо права на житло.

На переконання суду, заявлені у справі позовні вимоги являються наслідком реалізації позивачем його майнових прав, та є похідними від правовідносин, які мають приватно-правовий характер.

Суд зазначає, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.10 ч.1 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

При цьому, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчої-розпорядчої діяльності публічних органів.

Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 21.11.2018 у справі №813/1362/16, 28.11.2018 у справі №825/642/18, 29.01.2019 у справі № 803/1589/17, від 29.05.2019 у справі № 826/9341/17 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах. Дана позиція також висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.08.2019 у справі №826/4236/17 та від 31.10.2019 у справі №826/7002/17.

При цьому, спірне рішення комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про призначення (відмови в призначенні) грошової компенсації від 18.11.2024 №18, яким відмовлено позивачу в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ОСОБА_1 є похідним від рішення про взяття позивача на квартирний облік та впливає на його право на забезпечення житлом, а відтак, має приватно-правовий характер.

Тому, з`ясувавши характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини стосуються житлових прав позивача, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані саме на захист права на отримання житла.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи викладене, цей спір в частині взяття позивача на облік осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, не підвідомчий адміністративному суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Тому суд дійшов висновку про підвідомчість спору загальному суду за правилами цивільного судочинства.

Якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, п.1 ч.1 ст.238 КАС України визначений обов`язок судді закрити провадження в адміністративній справі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку закрити провадження в адміністративній справі у вказаній частині та відповідно до ч.1 ст.239 КАС України роз`яснити позивачу, що спір віднесено до юрисдикції загального суду.

Керуючись ст. ст. 2-21, 238-239, 244-245, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії.

2. Роз`яснити учасникам, що заявлений спір відноситься до юрисдикції загального суду та має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяОлексій РІДЗЕЛЬ