Справа № 640/29773/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Судді-доповідача Файдюка В.В.,

Суддів Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адіс-М» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Адіс-М» (далі - позивач, ТОВ «Адіс-М») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач-1, ГУ ДПС у м. Києві), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2, ДПС України) про:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09.08.2021 №2959449/43584203 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ДПС України зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 12.07.2021 до податкової накладної №94 від 25.05.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Адіс-М» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою його направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2022 позов задоволено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи надавали можливість контролюючому органу здійснити реєстрацію розрахунку коригування до податкової накладної, що свідчить про протиправність спірного рішення, яке, до того ж, не містить мотивів і обґрунтувань його прийняття. Покладаючи на ДПС України обов`язок зареєструвати розрахунок коригування, суд підкреслив, що такий спосіб захисту безпосередньо передбачений нормами чинного законодавства та є ефективним.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Свою позицію обґрунтовує тим, що судом не враховано, що наданими позивачем документами неможливо підтвердити реальність здійснення господарської операції, оскільки підприємством не надано письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у розрахунку коригування до податкової накладної.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Адіс-М» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Матеріали справи свідчать, що 01.03.2021 між ТОВ «Адіс-М» (постачальник) і ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» (покупець) був укладений договір поставки товарів та надання послуг №27909, за умовами якого постачальник зобов`язувався передати у власність покупця товари своєчасно, у відповідній кількості та якості, а покупець зобов`язувався прийняти та оплати вартість товарів відповідно до умов цього договору. Номенклатура та асортимент товарів, їх ціна зазначаються у специфікаціях, що є додатками до цього договору. Загальна вартість товарів та послуг, поставлених/наданих за даним договором складає 5 000 000 грн (з ПДВ). Також за умовами зазначеного договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товарів до торговельних центрів МЕТРО через логістичні центри МЕТРО. Поставка здійснюються на умовах DDP-рампа торговельного центру (Інкотермс 2010) або DDP-рампа консолідаційно-розподільчого центру (Інкотермс-2010) при поставці через консолідаційно-розподільчі центри МЕТРО (далі - КРЦ). Право власності і ризик випадкової загибелі або пошкодження товарів переходить від постачальника до МЕТРО з моменту коли товари поставлено МЕТРО вивантаженими на рампу ТЦ або КРЦ, і сторони підписали транспортну накладну, що засвідчує те, що товари були отримані покупцем. Покупець оплачує товар після його отримання у ТЦ/КРЦ згідно умов оплати (додатку 7до договору) та платіжного календаря. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника. При цьому, МЕТРО має право за своїм одноосібним рішенням без додаткового погодження з постачальником зменшити оплату, що належить постачальнику за товари, на суму виплат МЕТРО, вартість товарів, повернених постачальникові, наданих йому послуг, а також на інші суми, що мають бути сплачені згідно з цим договором та додатками до нього.

Згідно додатку №3 до договору поставки товарів та надання послуг №27909 від 01.03.2021 оплата за отриманий товар здійснюється потягом 30-ти календарних днів з моменту отримання товару.

За наслідками поставки та відвантаження ТОВ «Адіс-М» в рамках цього договору на користь ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» партії товару (дріжджі в обсязі 480 штук, вартістю 15,40 грн без урахування ПДВ за одиницю) сторони підписали товарну накладну №ВН-5 14 від 25.05.2021 на суму 8 870,40 грн (у т.ч. ПДВ - 1 478,40 грн). Транспортування партії товару зі складу ТОВ «Адіс-М» за адресою: м. Київ, вул. Пушиної Феодори, 30/32, на склад ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» (Київська обл., Бориспільський р-н, с. Дударків, вул. Незалежності, 2/2) здійснювалося постачальником з використанням орендованого автомобільного транспорту, про що було складено та підписано товарно-транспортну накладну №В 4-514 від 25.05.2021.

Із змісту платіжного доручення № від 20.07.2021 вбачається, що покупець розрахувався за поставлений товар у повному обсязі.

За результатом указаної господарської операції (поставки товару) ТОВ «Адіс-М» виписало на адресу контрагента-покупця податкову накладну №94 від 25.05.2021 на суму 8 870,40 грн (у т.ч. ПДВ - 1 478,40 грн), яку було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в той же день.

У подальшому, як свідчить зміст позовної заяви, 12.07.2021 ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» виявило невідповідність ціни на партію товару умовам договору, а саме ТОВ «Адіс-М» при складані товарної накладної №ВН-5 14 від 25.05.2021 та податкової накладної №94 від 25.05.2021 не врахувало знижку у розмірі 18% від підписаної сторонами специфікації, про що повідомило позивача.

На виконання умов п. 1.2 додатку №7 до договору поставки №27909 від 01.03.2021 ТОВ «Адіс-М» оформило коригуючу товарну накладну №2 від 12.07.2021 до товарної накладної №ВН-514 від 25.05.2021, відповідно до якої зменшило ціну одиниці товару у партії та, відповідно, відкоригувало вартість партії поставленого товару до 1 595,52 грн (у т. ч. ПДВ - 265,92 грн.).

Керуючись приписами п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України ТОВ «Адіс-М» надіслало до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 12.07.2021 №2 до податкової накладної №94 від 25.05.2021.

Водночас, згідно квитанції від 12.07.2021 указаний документ прийнятий, проте його реєстрацію зупинено. Підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування визначено те, що сума компенсації вартості товару/послуги 2102, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п. 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У зв`язку з чим платнику було запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Матеріали справи свідчать, що 02.08.2021 ТОВ «Адіс-М» направило до ГУ ДПС у м. Києві повідомлення №1 з поясненнями по суті вчинених господарських операцій (пояснення вих. №0138 від 02.08.2021) та копії документів на підтвердження обґрунтованості виписки розрахунку коригування, реєстрацію якого було зупинено.

Проте, за результатами розгляду пакета поданих платником податків документів Комісія ГУ ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняла рішення від 09.08.2021 №2959449/43584203, яким відмовила ТОВ «Адіс-М» у здійсненні реєстрації розрахунку коригування від 12.07.2021 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою прийняття цього рішення відповідачем-1 зазначено ненадання платником податків копій документів, а саме - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

За результатами адміністративного оскарження згаданий індивідуальний акт було залишено без змін рішенням ДПС України від 18.08.2021 №37264/43584203/2.

Вважаючи рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.08.2021 №2959449/43584203 протиправним, ТОВ «Адіс-М» звернулося до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Це положення кореспондує п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Згідно п. 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок зупинення №1165), податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, які наведені у цьому пункті.

Приписи п. 4 Порядку зупинення №1165 визначають, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Водночас, за правилами п. 5 Порядку зупинення №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно абз. 1 п. 6 Порядку зупинення №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку зупинення №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації, та в якій зазначається, зокрема, критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку (п. 11 Порядку зупинення №1165).

У свою чергу, механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначається Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до п. 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно п. 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, закріплено у пункті 5 Порядку №520, і може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

За правилами п. п. 9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

При цьому, згідно п. 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання розрахунку коригування прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації розрахунку коригування. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації розрахунку коригування, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії.

Відповідно до п. 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку зупинення №1165), одним із критеріїв ризиковості операції є перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.

Матеріали справи свідчать, що у направленій позивачу квитанції контролюючий орган вказав на те, що сума компенсації вартості товару/послуги 2102, зазначеного у розрахунку корегування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає пункту 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Однак, рішення про зупинення реєстрації спірного розрахунку коригування не містить у собі мотивації підстав та причин віднесення операцій позивача до пункту 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, як і не містять доказів наявності податкової інформації, що свідчила б про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішення про зупинення реєстрації розрахунку коригування не містить вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.

Разом з тим, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації розрахунку коригування призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації розрахунку коригування.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 15.03.2023 у справі № 620/4227/20 та від 28.06.2024 у справі № 1640/2358/18.

Враховуючи викладене вище та те, що ГУ ДПС у м. Києві не зазначено, які саме документи необхідно надати, твердження відповідача-1 про правомірність прийняття рішення про зупинення реєстрації розрахунку коригування, оскільки позивачем не надано документи, зазначені в п. 5 Порядку №520, є помилковим.

При цьому у пп. 3 п. 11 Порядку зупинення №1165 прямо передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства позивачем засобами електронного документообігу відповідачу-1 було направлено повідомлення разом з поясненнями щодо здійснення господарської операції і документами на їх підтвердження (т. 1 а.с. 15, 18-133).

Однак, всупереч наданих документів, ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що у рядку «Додаткова інформація» оскаржуваного у цій справі рішення відповідачем-1 не вказано будь-яких відомостей чи документів, що стали підставою для прийняття спірного індивідуального акта, а також навіть не підкреслено жоден з документів (згідно наведеного вище переліку), якого не було подано платником податків.

Разом з тим, як було вище та правильно встановлено судом першої інстанції, платником податків разом з повідомленням про надання пояснень були надані у необхідному обсязі копії первинних документів, які у повній мірі розкривають суть та зміст господарських операцій для цілей реєстрації розрахунку коригування.

Твердження апелянта про те, що спірне рішення було прийнято у зв`язку з тим, що ТОВ «Адіс-М» не було надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, судовою колегією оцінюється критично, оскільки, по-перше, матеріалами справи підтверджується наявність у позивача вказаних документів, по-друге, про необхідність їх надання у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування не зазначалося, по-третє, в оскаржуваному рішенні жодним чином не деталізовано, яких саме документів не вистачало для реєстрації розрахунку коригування. При цьому, всупереч доводів апеляційної скарги, усі необхідні документи для реєстрації розрахунку коригування надавалися відповідачу-1, однак будь-яких відомостей про них, як і про дослідження змісту останніх в оскаржуваному рішенні не відображено. Навпаки, у ньому зафіксовано, що й первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг позивачем не надано, що ставить під сумнів детальне вивчення відповідачем-1 поданих платником податків документів.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому під час розгляду справи суд не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. При цьому здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі №260/6334/21 та від 16.05.2024 у справі № 400/11727/23).

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування податковим органом рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування з підстав ненадання документів, вичерпний перелік яких, як встановлено вище, податковим органом не зазначено, а такі документи, як було встановлено вище, надавалися контролюючому органу, таке рішення не узгоджується з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Така позиція узгоджується також із висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 06.03.2024 у справі № 440/3706/23 та від 03.10.2023 у справі 380/4146/22.

Відповідно до п. 19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 20 Порядку №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав ТОВ «Адіс-М», є зобов`язання ДПС України зареєструвати розрахунок коригування від 12.07.2021 №2 до податкової накладної від 25.05.2021 №94 датою його отримання.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 КАС України.

Повне рішення виготовлено 22 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев