Справа № 280/6777/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м.Дніпросправа № 280/6777/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі № 280/6777/24 (суддя Чернова Ж.М., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в особі Дніпровського відділу у місті Запоріжжі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі представник), діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 (далі - позивач), звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною викладену у листі від 08.06.2024 за вих. №М-6/6/2313-24/2313/126-24 відмову Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в особі Дніпровського відділу у місті Запоріжжі (далі відповідач) в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати відповідача оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що неповнолітня ОСОБА_2 має право за своїм волевиявленням на отримання паспорту у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВРУ від 26.06.1992 №2503-ХІІ, а відповідач протиправно відмовив їй у видачі такого документа.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Із рішенням суду першої інстанції не погодилася ОСОБА_1 , та діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд безпідставно не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17. Суд першої інстанції не врахував доводи, що наводилися у позовній заяві стосовно обсягу цивільної дієздатності ОСОБА_2 станом як на момент отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, так і станом на момент подачі заяви на оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки. Так, згоду на внесення до ЄДДР інформації про підопічну ОСОБА_2 відповідному територіальному підрозділу ДМС надавала саме ОСОБА_1 , як законний представник (опікун/піклувальник) ОСОБА_2 , оскільки остання на момент надання такої згоди була малолітньою дитиною (мала усього 13 років), а тому в силу свого віку та закону, який обмежував її цивільну дієздатність, не могла висловити свою згоду чи незгоду на внесення до ЄДДР інформації про неї. Разом із тим, заяву про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки було подано як представником, так і ОСОБА_2 , яка, вже досягнувши 14-річного віку і набувши певний обсяг цивільної дієздатності, висловила власне бажання отримати паспорт громадянина України виключно у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія конфіденційної інформації (персональних даних) про себе.

При ненаданні людиною згоди, її персональні дані не повинні оброблятися, у т.ч. знеособлюватися. В процесі знеособлення даних встановити особу людини можна буде не за її прізвищем, іменем та по батькові, датою народження тощо, а за цифровим ідентифікатором - номером у системі, Реєстрі (у даному випадку УНЗР). Тобто, людина із суб`єкта цивільних правовідносин перетворюється на жорстко контрольований об`єкт кібернетичної системи Реєстру, а її дані будуть використовуватися як товар.

Документи Реєстру, передбачені Законом «Про ЄДДР», зокрема паспорт у вигляді пластикової ID- картки, можуть видаватися виключно на добровільній основі.

Представником відповідача було подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає рішення у справі законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У відзиві відповідач звертає увагу на те, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим. 15.03.2023 року ОСОБА_2 за допомогою засобів ЄДДР оформила та отримала паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 від 24.03.2023 року, строк дії до 24.03.2027 року, виданий Вільшевським сектором УДМС у Кіровоградській області. При оформлені заяви-анкети Оверчук Надією Леонідівною, яка представляє інтереси ОСОБА_2 , надала згоду на внесення до Єдиного державного демографічного реєстру інформації та відцифрованих відбитків пальців рук.

Крім того, оформлення паспорта після досягнення 14 років можливо лише у формі картки, адже Закон №5492-VI регулює відносини виключно щодо оформлення та виготовлення документів із застосуванням Реєстру. Позивач, звертаючись до відповідача із заявою, просила видати паспорт у формі книжечки у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII, без застосування засобів Реєстру, та відмовлялась від отримання паспорта у формі

картки. Право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ виникає у особи після досягнення 16-річного віку, за умови звернення особисто з відповідною заявою, передбаченою цим Положенням.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 28.05.2024 по досягненню 14-річного віку ОСОБА_2 та її опікун - ОСОБА_1 звернулись до Дніпровського відділу з проханням оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, яке затверджене Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ з мотивів не бажання оформлювати паспорт у формі ID карти, оскільки визначено, що в ЄДДР збирається і обробляється конфіденційна інформація про населення України з присвоєнням кожній людині УНЗР.

Листом Дніпровського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 08.06.2024 повідомлено про наявність паспорта громадянина України для виїзду за кордон, при виготовленні якого позивачем було надано згоду на обробку персональних даних та присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, (який є єдиним та присвоюватись повторно не буде).

Не погоджуючись із відмовою в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки та з вимогами вчинити певні дії, позивач звернулася із позовною заявою до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що використання ОСОБА_2 паспорта громадянина України для виїзду за кордон, при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних та було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує її права та в будь-якому разі не є втручанням у приватне і сімейне життя.

Суд прийшов до висновку, що у спірному випадку відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, при цьому враховує наступне.

Відповідно до частини другої 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.

Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон 5492-VI) визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Реєстр та майнові права інтелектуальної власності на створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до частин 1-2 статті 14 Закону 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Відповідно до частин 1-2 статті 21 Закону 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 4 вказаної статті Закону 5492-VI регламентує, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Водночас, за змістом пункту 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (далі Положення № 2503-XII), бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення № 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Таким чином, Положенням № 2503-XII, передбачено дві форми паспорта громадянина України, а саме у формі книжечки та у формі картки.

Згідно із підпунктом "а" пункту 1 частини першої статті 13 Закону України від 20.11.2012 №5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон №5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких належить паспорт громадянина України.

Як передбачено частиною третьою статті 13 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 14 Закону №5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

За приписами частин першої - четвертої статті 21 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону №5492-VI Кабінет Міністрів України постановою від 25.03.2015 №302 (далі - Постанова №302) затвердив зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Згідно з пунктами 1 - 3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, передбачено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Разом з тим, на даний час діє Положення № 2503-ХІІ, пунктом 3 якого передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

03.04.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302", відповідно до якої пункт 3 Постанови №302 доповнено абзацом такого змісту: "Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року".

Згідно із пунктами 1, 2 розділу І Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за №620/33591 (далі - Порядок №456), цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302", Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII (в редакції постанови Верховної Ради України від 23.02.2007 №719-V), визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку. Паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 №353 "Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України".

Підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 456 визначено, що для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає, зокрема, рішення суду.

Тобто, за наведеним вище Порядком для оформлення паспорта звертається особа, яка досягла 16-річного віку або її представник. В спірному випадку неповнолітня ОСОБА_2 не досягла такого віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Згідно з пунктами 1-3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302 (далі - Порядок № 302) паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Підпунктом 1 пункту 7 Порядку № 302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Пунктами 14 та 32 Порядку № 302 закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 21.08.2020 під час розгляду адміністративної справи №260/99/19 вказав, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Судом було встановлено, що 28.05.2024 по досягненню 14-річного віку ОСОБА_2 та її опікун - ОСОБА_1 звернулись до Дніпровського відділу з проханням оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року.

При цьому, ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звертаючись раніше за оформленням паспорту громадянина України для виїзду за кордон, вже надавала згоду на обробку персональних даних ОСОБА_2 із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, і унікальний номер запису в Реєстрі вже був сформовано.

15.03.2023 ОСОБА_2 за допомогою засобів ЄДДР оформлено паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 від 24.03.2023, строком дії до 24.03.2027, виданий Вільшевським сектором УДМС у Кіровоградській області.

При оформлені заяви-анкети Оверчук Надією Леонідівною, яка представляла інтереси ОСОБА_2 , надала згоду на внесення до Єдиного державного демографічного реєстру інформації та відцифрованих відбитків пальців рук дитини.

ОСОБА_2 було присвоєно унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі та взято відбитки пальців.

Таким чином, є безпідставними посилання представника позивача на небажання позивача присвоєння їй унікального номеру запису в Реєстрі, як на правомірну підставу відмови в отриманні паспорта у вигляді ID-картки, оскільки даний номер є незмінним та вже присвоєний при оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Законна і добровільна видача позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон та внесення інформації щодо неї до Реєстру жодним чином не суперечить нормам Конституції України, Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI.

Наведене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 08.06.2023 у справі №380/5977/21 та від 21.12.2022 року №160/1/21.

Верховний суд у постанові від 08.06.2023 у справі №380/5977/21, зазначив, що, у зразковій справі №806/3265/17 (на яку посилається в апеляційній скарзі і представник позивача) правовідносини стосувались майбутнього внесення персональних даних до Реєстру, та предметом розгляду у такій справі було порушення права мати паспорт у альтернативній формі особи, яка не надавала згоду на обробку персональних даних.

В апеляційній скарзі представник позивача зазначає про те, що Закон №5492-VI не містить конкретної вказівки на неможливість отримання паспорту громадянина України у формі книжечки з 14 років та про те, що таку згоду на обробку даних надавала не ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 , яка діяла в її інтересах як законний представник.

Як вже зазначалося вище, згідно з частиною 3 статті 13 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій. Відповідно до частин 2, 4, 5, статті 21 Закону №5492-VI кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими п. 4 ч.1 ст. 2 цього Закону. Пунктом 7 Постанови № 302 передбачено, що оформлення (у тому числі замістьвтраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, зокрема, особі,

яка досягла 14-річного віку на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що оформлення паспорта після досягнення 14 років можливо лише у формі картки, адже Закон №5492-VI регулює відносини виключно щодо оформлення та виготовлення документів із застосуванням Реєстру.

Отже, у відповідача не було законних підстав для видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року (у формі книжечки), з боку відповідача не було допущено протиправної бездіяльності по відношенню до позивача, а отже, підстави для задоволення позовних вимог у даній справі відсутні.

Законний представник позивача не навела та не довела існування жодної з обставин, яка дає правові підстави для видачі неповнолітній ОСОБА_2 паспорта у формі книжечки.

Доводи апеляційної скарги представника позивача не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі №280/6777/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак