Справа № 580/5550/24
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5550/24 Головуючий у 1 інстанції: Паламар П.Г.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 01.04.2023 по 05.04.2023 включно, з 18.05.2023 по 11.08.2023 включно, внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць та з врахуванням здійснених виплат, за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 01.04.2023 по 05.04.2023 включно, з 18.05.2023 по 11.08.2023 включно.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 17.12.2022 року по 01.12.2023 (накази командира в/ч НОМЕР_1 від 17.12.2022 №286; від 01.12.2023 №339).

Згідно відомостей, які містяться в довідці №2896 від 11.04.2023 про обставини травми, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони Батьківщини, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях України, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо у районі та в період здійснення зазначених заходів, а саме н.п.Авдіївка Донецької області близько 18:30 (31.03.2023) противником здійснено штурмові дії бойових позицій в/ч НОМЕР_1 , внаслідок чого, старший сержант ОСОБА_1 отримав поранення у вигляді: забій грудного відділу хребта. Забійна рана 3-го пальця правої руки.

Як встановлено судом першої інстанції з виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №1216 від 05.04.2023, виданого військовою частиною НОМЕР_2 , позивач проходив лікування з 01.04.2023 по 05.04.2023 з діагнозом: ВТ (31.03.2023). Забійна рана 3-го пальця правої кисті з краєвим переломом нігтьової фаланги з незначним зміщенням. Забій м`яких тканин поперекового відділу хребта.

Довідкою ВЛК від 04.04.2023 №2109, яка видана госпітальною ВЛК військової частини НОМЕР_2 встановлено, що стан позивача після консервативного лікування вибухової травми (31.03.2023) ускладненої закритим краєвим переломом дистальної частини нігтьової фаланги III пальця з незначним зміщенням з тимчасовим порушенням функцій правової верхньої кінцівки.

Травма, пов`язана з проходженням військової служби. Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма легка. Потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.

Згідно виписного епікризу Національного військово-медичного клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь №7234, позивач перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні з 18.05.2023 по 11.08.2023 в клініці психіатрії Національного військово-медичного клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь, основний діагноз: стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, змішаний тривожно-депресивний варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу зі стійким інсомнічним синдромом та проявами емоційно-вольової нестійкості. Супутній діагноз: наслідки МВТ 31.03.2023: акубаротравми забою грудного відділу хребта, забійної рани 3-го пальця правої кисті з краєвим переломом нігтьової фаланги.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2023 №4007/13/3575, позивач з 01.04.2023 по 05.04.2023, а також з 18.05.2023 по 11.08.2023 не отримував додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022.

Вважаючи неправомірною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100 000 грн. на місяць, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, мотивував своє рішення тим, що для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн., необхідна, зокрема, наявність пов`язаності поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, однак, отримане 31.03.2023 позивачем поранення віднесено до категорії легких відповідно під час перебування у відпустках для лікування вказаного поранення позивач немає право на виплату додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказує на те, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода. Крім того, відсутня прив`язка і до ступеню важкості поранення.

Колегія суддів вважає доводи апелянта часткового обґрунтованими та частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частинами другої-четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024…станом на час розгляду справи в суді воєнний стан триває.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 і від 22.03.2022 №350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

До Постанови № 168, 01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії - включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн.

З огляду на вказані норми права можливо дійти висновку про те, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. включаються особи, які:

- перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого);

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. також включати військовослужбовців, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 № 402 (далі - Положення №402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).

У довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).

Отже, додаткова винагорода у розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Умовами її виплати є пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 11.04.2024 (справа № 340/5387/22).

Таким чином, з аналізу вищевикладеного слідує, що постановою №168 та Окремим дорученням встановлені наступні умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн. винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

за періоди безперервного перебування на стаціонарному лікуванні:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

До таких періодів зараховується час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за періоди перебування у відпустці для лікування - після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням; перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення, йому виплачується додаткова винагорода у розмірі, передбаченому постановою КМУ №168.

Як вбачається з матеріалів справи, з 18.05.2023 по 11.08.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у клініці психіатрії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», з основним діагнозом: «стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, змішаний тривожно-депресивний варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу зі стійким інсомнічним синдромом та проявами емоційно-вольової нестійкості», що підтверджується наявним в матеріалах справи виписним епікризом Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №7234.

Разом з цим, свідоцтвом про хворобу № 1229-п від 19.07.2023, виданим госпітальною військово-лікарською комісією психоневрологічного профілю Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» підтверджено, що травми та хвороби позивача з приводу яких він перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язані із захистом Батьківщини.

Так, у пункті 12 свідоцтва - розділ діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва вказано:

- стійкий, різко виражений посттравматичний стресовий розлад, змішаний тривожно-депресивний варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу зі стійким інсомнічним синдром та проявами емоційно-вольової нестійкості. Обмежений деформуючий спондильоз, міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз грудного та поперекового відділів хребта, ускладнений протрузіями міжхребцевих дисків з больовим синдромом, при незначному порушенні функцій. Захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини. - наслідки мінно-вибухової травми (31.03.2023): акубаротравми, забою грудного відділу хребта, забійної рани ІІІ пальця правої кисті з закритим переломом нігтьової фаланги, лікованих консервативно, у вигляді незміцнілої кісткової мозолі, без порушення функції та суб`єктивного вушного шуму. Травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до свідоцтва про хворобу № 1229-п від 19.07.2023 та з урахуванням виданої відповідачем довідки №2896 від 11.04.2023, травма позивача є такою, що отримана ним під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, що підтверджено вищенаведеним.

Між тим, судом першої інстанції встановлено, що позивачу в період з 01.04.2023 по 01.04.2023 (1 день) та з 02.04.2023 по 14.05.2023, згідно витягу із наказу військової частини НОМЕР_3 №2356 від 05.05.2023 року та додатку 1, 4 наказано, виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 грн військовослужбовцям (Додаток 1), а також виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 грн військовослужбовцям за час лікування (Додаток 4).

Однак, колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 у розмірі до 100 000 грн. у період з 18.05.2023 по 11.08.2023.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією апелянта про те, що відповідач мав нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, збільшену до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 18.05.2023 по 11.08.2023, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що виплата додаткової грошової винагороди позивачу у розмірі 100 000 грн. за період з 01.04.2023 по 05.04.2023 є безпідставною, оскільки зазначена винагорода вже повністю виплачена позивачу, що й було встановлено судом першої інстанції, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, апелянт надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 у розмірі до 100000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 18.05.2023 по 11.08.2023 включно, внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, у розмірі до 100 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць та з врахуванням здійснених виплат, за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 18.05.2023 по 11.08.2023 включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.