Справа № 240/12960/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/12960/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 в період з 01.08.2023 по 30.11.2023 додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень на місяць;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 за період з 01.08.2023 по 30.11.2023 додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень на місяць.

В обгрунтування позову вказав, що 21.04.2023, під час участі у бойових діях, він отримав важке поранення, внаслідок якого проходив тривале стаціонарне лікування та 30.04.2023 був виведений у розпорядження командива в/ч НОМЕР_1 . Позивач вважає, що після перебування його у розпорядженні командира військової частини після отриманого поранення понад два місяці і до дня закінчення перебування у розпорядженні він набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі 20100 грн на місяць відповідно до пункту 2 розділу ХХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (надалі Порядок № 260). Однак, відповідачем цю додаткову винагороду за період з 01.08.2023 по 30.11.2023 не нараховано і не виплачено.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача 26.07.2024 надійшов відзив на позовну заяву, у якому повністю заперечив проти задоволення позову і просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що право військовослужбовців на додаткову винагороду у сумі 20100 грн виникло після внесення змін до Постанови № 168 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2023 року № 1001, яка набула чинності з 20 вересня 2023 року та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 01 червня 2023 року, а також із внесенням Міністерством оборони України змін до Порядку № 260 згідно з наказом від 26 вересня 2023 року № 566, який набув чинності з 29 вересня 2023 року, а абзаци тридцятий-тридцять четвертий пункту 13 Змін до цього Порядку застосовуються з 01 червня 2023 року. Вказана винагорода виплачується виключно з часу набуття статусу "обмежено придатний до військової служби у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини". У даному випадку позивач набув право на виплату такої додаткової винагороди з 01.09.2023, тобто, з дати видачі довідки ВЛК №1515 від 01.09.2023. З урахуванням цієї довідки в/ч НОМЕР_1 прийнято рішення про донарахування позивачу додаткової винагороди з розрахунку 20100 грн. за вересень-листопад 2023 року. Вважає вимоги позивача про виплату цієї додаткової винагороди за серпень 2023 року безпідставними та не підтвердженими належними і достовірними доказами, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 23.02.2023 по 01.05.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та 21.04.2023, під час участі в бойових діях, отримав поранення, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2023 № 1/2255.

Внаслідок отриманого поранення позивач з 22.04.2023 по 07.06.2023 проходив стаціонарне лікування, у зв`язку з чим його з 30.04.2023 виведено у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки ВЛК від 01.09.2023 № 1515 позивачу проведено медичний огляд та встановлено поранення важкого ступеню, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

При цьому, грошове забезпечення ОСОБА_1 за період перебування у розпорядженні, а саме з 01.08.2023 по 30.11.2023, у повному розмірі не виплачувалось, що спонукало його звернутися до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно із частиною другоюстатті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі -Закон №2011-ХІІ).

Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону №2011-XІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу першого частини першоїстатті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента УкраїниПро введення воєнного стану в Українівід 24.02.2022 №64/2022 (затвердженимЗаконом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указами Президента України він неодноразово продовжувався та триває на даний час.

Одночасно, Військовому командуванню разом з військовими адміністраціями, органами виконавчої влади, правоохоронними органами та за участю органів місцевого самоврядування запроваджувати і здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи правового режиму воєнного стану, реалізовувати повноваження, необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836, яка набрала чинності з 11 серпня 2023 року, доповнено Постанову № 168, зокрема, пунктом 1-1, абзацом сьомим якої встановлено військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Ця норма щодо виплати додаткової винагороди застосовується з 01 червня 2023 року.

Згідно з пунктом 1-2 Постанову № 168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2023 року № 1001 (яка в частині виплати додаткової винагороди застосовується з 01 червня 2023 року), зокрема, абзац сьомий Постанови № 168 викладено у такій редакції: "Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.".

Ці ж положення закріплено у абзаці 29 пункту 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 26 вересня 2023 року № 566): "Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).".

Відповідно до пункту 4 наказу Міністерства оборони України від 26 вересня 2023 року № 566 ця норма щодо нарахування грошового забезпечення в розмірі 20100 грн застосовується з 01 червня 2023 року.

Відповідно до пунктів 9, 10 розділу ХХХІV Порядку № 260 виплата додаткової винагороди особовому складу військової частини здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Буквальний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень має бути дотримано умови щодо визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби або непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, а також зарахування його у розпорядження командира військової частини. Й після перебування у розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується, у тому числі, додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні. Ці положення щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 20100 грн застосовні з 01 червня 2023 року.

Такий висновок ґрунтується на тому, що застосований законодавцем у конструкціях вказаних норм Постанови № 168 та Порядку № 260 сполучник "та" не виражає альтернативу, а є приєднувальним, а тому означає одночасне дотримання вимоги як щодо визнання військово-лікарською комісією військовослужбовця обмежено придатним або непридатним до військової служби, так і його зарахування у розпорядження командира.

Відповідач, не заперечуючи право позивача на додаткову винагороду у розмірі 20100 грн, доводить неправомірність вимоги про отримання такої з 01.08.2023, посилаючись на проведення нарахування та виплату цієї винагороди позивачу з 01.09.2023 - з дати видачі довідки ВЛК №1515.

Судом встановлено, що доказами в матеріалах справи підтверджено включення ОСОБА_1 до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) "Про внесення змін до наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди" про виплату ОСОБА_1 за період з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023 спірної додаткової винагороди.

З відомості про зарахування заробітної плати вбачається, що 31.08.2024 позивачу нараховано додаткову винагороду з розрахунку 20100 грн на місяць за період з 01.09.2023 по 30.11.2023 у сумі 59395,50 грн. (з врахуванням виплачених сум додаткової винагороди та вирахуванням обов`язкових платежів), а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно виплати додаткової винагороди за період з 01.08.2023, суд зазначає таке.

Як вказувалося вище, для виплати додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень має бути дотримано умови щодо визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби або непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, а також зарахування його у розпорядження командира військової частини.

Суд вважає слушними доводи відповідача про те, що за результатом проведеного 01.09.2023 гарнізонною військово-лікарською комісією №2 військової частини НОМЕР_2 медичного огляду ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби; непридатним до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, територіальних центрах коиплектування та соціальної підтримки, установах, організаціях, навчальних закладах, а згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.05.2024 № 125 позивача зараховано у розпорядження командира з 30.04.2023.

Тобто, саме з 01.09.2023 (після перебування в розпорядженні понад два місяці та після набуття статусу "обмежено придатного до військової служби у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини"), позивач набув право на нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 20100 грн., а тому позовні вимоги за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду у розмірі 20100 гривень за період з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023 (разом - 59395,50 грн.), а позовні вимоги за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 є необгрунтованими, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Зважаючи на відсутність понесених судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 241-243, 246, 250 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

24.04.25