Справа № 260/2380/25
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 квітня 2025 рокум. Ужгород№ 260/2380/25
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. розглянувши в письмовому провадженні заяву про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), через уповноваженого представника Лесько Аллу Олексіївну (м. Київ, вул. Павла Скоропадського, 16/2) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 45, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2025 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника Лесько Аллу Олексіївну звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 21 серпня 2020 року №0700-0319-8/29574; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати, здійснити перерахунок та виплатити, починаючи з 21 лютого 2018 року на підставі поданих ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України у Закарпатській області документів ОСОБА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 . про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч.3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як звільненому зі служби з органів внутрішніх справ у відставку (із зняттям з військового обліку) за п.65 «а» (за віком) з 20.02.2018 за посадою заступника начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України у Закарпатській області - начальника слідчого управління наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Закарпатській області № 36 о/с від 20.02.2018.

08 квітня 2025 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду:

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності підстав для поновлення строку звернення до суду.

14 квітня 2025 року позивачем подано до суду заяву про відвід судді. Заява обґрунтована тим, що суддя Скраль Т.В., залишаючи без руху позовну заяву, взагалі не ознайомилася зі змістом позовної заяви. Навіть поверховий погляд на позовну заяву дав би судді можливість побачити, що ОСОБА_1., звернувся з позовом особисто, а не «через уповноваженого представника Лесько Аллу Олексіївну» та під текстом позовної заяви поставив свій особистий підпис. Є очевидним, що у разі вивчення змісту позовної заяви суддя могла би дізнатися, що саме з тих підстав, що протягом 2020 -2025 років відбувається порушення права ОСОБА_1 на призначення та виплату пенсії, і це конституційне право є довічним для кожного громадянина, тому порушення цього права є триваючим. Суддя могла би дізнатися, що мова не може йти про індексацію, яка «у 2023 та 2024 роках позивачу не нараховувалася», оскільки індексація нараховується на призначену пенсію, а ОСОБА_1 взагалі протиправно позбавлений пенсії, така не призначена. Надалі в ухвалі про залишення без руху позовної заяви суддя Скраль Т.В. вказала, що «реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.». Тобто, суддя Скраль Т.В. дійшла висновків по суті спору, не розглядаючи справу по суті, не оцінивши поведінку відповідача та інших учасників справи протягом 2020-2025 років, яка свідчать саме про те, що нереалізація права ОСОБА_1 на пенсію зумовлена не його пасивною поведінкою, а неправомірними діями Головного управління ПФУ в Закарпатській області, що випливає з процесуальних дій та рішень як судів різних інстанцій, так і третьої особи - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області. Проте, не відкриваючи провадження у справі, не досліджуючи матеріали справи та зміст судових рішень, які мають преюдиційне значення, та на які містяться посилання в позовній заяві, суддя Скраль Т.В. в ухвалі про залишення без руху позовної заяви зробила висновки по суті спору. Протягом 2020-205 років саме ГУ ПФУ продовжувало вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_1 , незважаючи на вжиті судами та учасниками справ передбачені процесуальним законом заходи до виконання ГУ ПФУ рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року у справі № 260/852/19. Отже, без розгляду справи по суті суддя Скраль Т.В. фактично вже «вирішила спір», висловилася щодо обставин, які підлягали встановленню при розгляді справи по суті, не надаючи жодної уваги обґрунтуванням позивача, наведеним у розділі «II. Щодо строку звернення до суду». Так, серед іншого ОСОБА_1 послався на те, що дія рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 21 серпня 2020 року №0700-0319-8/29574 є постійною, це рішення не вичерпало себе моментом його ухвалення та наслідки цього рішення тривають з моменту його ухвалення і до теперішнього часу.

У період з 14 квітня 2025 року по 23 квітня 2025 року суддя Скраль Т.В. перебувала у відпустці. Розгляд заяви про відвід судді розглядається у перший робочий день виходу судді з відпустки.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Отже, вказаною нормою передбачено вирішення питання про відвід в порядку письмового провадження, тобто без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи, чи є заява про відвід обґрунтованою, суд керується наступним.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, сторона повинна навести обґрунтовані аргументи, що свідчать про наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних чинників.

Так, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЕСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Так, суд враховує правовий висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішеннях по справі «Ветштайн проти Швейцарії», «Білуха проти України», відповідно до якого, безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Отже, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Основними доводами позивача у заяві про відвід судді є те, що суддя Скраль Т.В. в ухвалі про залишення позовної заяви без руху чітко та упереджено зазначила, що "нереалізація права ОСОБА_1 на пенсію зумовлена його пасивною поведінкою", чим очевидно наперед висловилася по суті спору в позапроцесуальний спосіб - без розгляду справи по суті, а на стадії відкриття провадження у справі. Отже, очевидно передбачуваним стане наступне суб`єктивне рішення судді Скраль Т.В. - постановлення ухвали про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Залишаючи заяву без руху, суд виходив із того, що відповідно до статті 122 частини 2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 161 частини 6 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені ст. 123 КАС України, зокрема у разі подання особою позові після закінчення строків встановлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, дії судді узгоджуються із вищезазначеними вимогами КАС України.

Судом в ухвалі від 08 квітня 2025 року враховано правову позицію Верховного Суду у постанові від 13 січня 2025 року по справі № 160/28752/23 у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України. У пунктах 55-58 зазначеної постанови Верховний Суд зазначив наступне: «Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У справі, яка розглядається, предметом оскарження є рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 21 серпня 2020 року №0700-0319-8/29574.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

У контексті поданої заяви суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 36 КАС України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як встановлено судом із доводів заявника, будь-яких інших обставин, які в змісті положеньстатті 36 КАС Україниє підставами для відводу судді, окрім незгоди із процесуальними рішеннями по справі не наведено.

Проаналізувавши мотиви, якими позивач аргументує наявність підстав для відводу судді Скраль Т.В., то такі стосуються виключно процесуальних дій, а тому не свідчать про необ`єктивність судді в даній справі в контексті встановлених міжнародних стандартів поведінки судді.

Таким чином, доводи і обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатися підставою для сумніву в неупередженості та необ`єктивності судді під час розгляду цієї справи.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За таких обставин, заява про відвід судді є необґрунтованою.

З огляду на необґрунтованість заявленого відводу судді Скраль Т.В. питання про відвід судді відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Керуючись статтями 35-40, 248, 256, 294 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву представника позивача від 14 квітня 2025 року (вх № 12317/25) про відвід судді Скраль Т.В..

2. Передати адміністративну справу № 260/2380/25 до відділу документообігу та забезпечення судового процесу Закарпатського окружного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяТ.В.Скраль