Справа № 280/9053/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 280/9053/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2024р. у справі № 280/9053/24
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

27.09.2024р. ОСОБА_1 за допомогою засобів системи «Електронний суд» звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, судом першої інстанції позов зареєстровано 27.09.2024р. /а.с. 1-10/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду 01.10.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №280/9053/24 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін / а.с. 33/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2024р. у справі №280/9053/24 до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області). / а.с. 46/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідач безпідставно відмовив їй у призначенні пенсії за віком, не зарахувавши стаж роботи за періоди з 08.09.1981р. по 01.03.1982р. та з 09.03.1992р. по 20.07.1999р., тому просила: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 10.07.2024р. №01, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV; - зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області призначити та виплачувати з 28.06.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV; - зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV ОСОБА_1 зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 08.09.1981р. по 01.03.1982р., з 09.03.1992р. по 20.07.1999р., починаючи 28.06.2024; - зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2024р. у справі №280/9053/24 позовні вимоги задоволені частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 10.07.2024р. № 01 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.09.1981р. по 01.03.1982р., з 09.03.1992р. по 20.07.1999р. та призначити пенсію з 28.06.2024 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV; зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 призначену з 28.06.2024р. пенсію за віком; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено /а.с. 64-67/.

Відповідач - ГУ ПФУ в Харківській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 25.12.2024р. за допомогою засобів системи «Електронний суд» подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 25.12.2024р.

Також 30.12.2024р. апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у цій справі за допомогою засобів системи «Електронний суд» було подано відповідачем - ГУ ПФУ в Запорізькій області, судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу зареєстровано 31.12.2024р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.01.2025р. у справі №280/9053/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2024р. у справі №280/9053/24 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №280/9053/24.

Матеріали справи №280/9053/24 надійшли до суду апеляційної інстанції 13.01.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025р. у справі №280/9053/24 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 15.04.2025р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідачі ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ в Запорізькій області, посилаючись у апеляційних скаргах на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просили скасувати рішення суду першої інстанції від 16.12.2024р. в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, в особі свого представника адвоката Головінова Б.В., за допомогою засобів системи «Електронний суд», 09.01.2025р. подала до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційні скарги, у яких посилаючись на те, що рішення відповідача про відмову у призначенні їй пенсії за віком є протиправним, оскільки недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій належить трудова книжка, просила апеляційні скарги відповідачів залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 16.12.2024р. у цій справі залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 02.07.2024р. ОСОБА_1 завернулась до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка за правилами екстериторіальності була передано для розгляду до ГУ ПФУ в Запорізькій області, яким 10.07.2024р. прийнято рішення №01 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного рішення / а.с. 21/ вбачається, що страховий стаж позивача становить 28 років 5 місяців 1 день, при цьому, до страхового стажу не зараховано період з 09.03.1992р. по 20.07.1999р., оскільки в записі про звільнення відсутній підпис відповідальної особи, та період з 08.09.1981р. по 01.03.1982р. , який не зараховано без зазначення будь-яких підстав.

Саме вищезазначене рішення відповідача обумовило звернення позивача до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV).

Згідно із ст. 62 Закону № 1058-IV, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637), яким також визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Як вбачається з наданої суду ксерокопії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 22.04.1982р., остання в частині спірних періодів містить записи:

- 08.09.1981р. прийнята ученицею продавця панчішно-шкарпеткових виробів (Харківський центральний універмаг);

- 03.03.1982р. присвоєна кваліфікація молодший продавець;

- 13.08.1983р. звільнена;

- 09.03.1992р. прийнята продавцем І категорії (ОП «КОНСТАНТА»);

- 20.07.1999р. звільнена.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу 30 років.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії (02.07.2024р.) позивач досягла 60-річного віку (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), необхідного для призначення пенсії, у зв`язку з чим звернулася до відповідача із відповідною заявою, додавши до неї необхідні документи.

Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом № 1058-IV, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII; тут та надалі в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Відповідно до ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Аналіз вищенаведених норм дає можливість зробити висновок про те, що з 01.01.2004р законодавцем запроваджено поняття «страховий стаж», для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004р., прирівнюється до страхового.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Положеннями пп. 2 п. 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом під час розгляду цієї справи встановлено, що відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 09.03.1992р. по 20.07.1999р. ГУ ПФУ в Запорізькій області посилається на наявність недоліків при заповненні трудової книжки, а саме на те, що на записі про звільнення відсутній підпис відповідальної особи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, якою установлено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. (п. 2.4. Інструкції). У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. (п. 2.6. Інструкції).

Отже працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці, і не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення, і на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018р. у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до наданої позивачем довідки ОК-5 у 1998-1999рр. ОСОБА_1 працювала в ТОВ «ТД КОНСТАНТА», яке, в свою чергу, сплачувало за неї єдиний соціальний внесок / а.с. 24-26/.

Щодо періоду з 08.09.1981р. по 01.03.1982р., то з наданої суду ксерокопії рішення від 10.07.2024р. № 01 / а.с. 21/ це рішення не містить будь-яких мотивувань та обґрунтувань причин неврахування цього періоду до страхового стажу позивача, що свідчить про його необґрунтованість та невмотивованість у цій частині.

Стосовно посилань відповідачів під час розгляду цієї справи на те, що трудову книжку позивача заповнено 22.04.1982р., тобто до неї внесені записи про прийняття позивача на роботу із порушенням строку, то ці посилання не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки на момент заповнення трудової книжки позивача за спірні періоди діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі Інструкція № 162), пунктом 2.3 якої установлено, що всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), проте не пізніше тижневого терміну, а при звільненні у день звільнення і мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження). У випадку виявлення невірного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо виправлення здійснюється адміністрацією того підприємства, на якому був внесений відповідний запис. (п. 2.5 Інструкції № 162).

Пунктом 2.11 Інструкції № 162 передбачено, що першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, після чого ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Отже, як вже раніше наголошувалось, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці, і не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та фактичні обставини цієї справи, які були встановлені судом під час її розгляду та підтверджені належними письмовими доказами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що ГУ ПФУ в Запорізькій області мало достатньо підстав для зарахування стажу за періоди роботи позивача з 08.09.1981р. по 01.03.1982р., з 09.03.1992р. по 20.07.1999р. та призначення пенсії з 28.06.2024р. відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, оскільки доказів того, що записи про спірні періоди роботи з 08.09.1981р. по 01.03.1982р. та з 09.03.1992р. по 20.07.1999р. є неправильним чи неточними, відповідачами суду під час розгляду справи не було надано, а трудова книжка позивача, яка містить чіткі без будь-яких виправлень записи щодо роботи позивача у спірні періоди, є основним та достатнім доказом, який підтверджує стаж роботи позивача, а відтак, винесене відповідачем рішення про не зарахування цих періодів до страхового стажу позивача, на підставі некоректних записів про трудову діяльність, є протиправним.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, про те, що винесене ГУ ПФУ в Запорізькій області рішення від 10.07.2024р. №01 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, і з метою захисту та відновлення порушеного права позивача суд першої інстанції обгрунтовано зобов`язав ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 08.09.1981р. по 01.03.1982р., з 09.03.1992р. по 20.07.1999р. та призначити позивачу пенсію з 28.06.2024р. відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, з огляду на те, що обов`язок виплати пенсії, у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера, тобто у ГУ ПФУ в Харківській області, зробив висновок, що виплата пенсії позивачу повинна проводитись ГУ ПФУ в Харківській області після отримання від ГУ ПФУ в Запорізькій області рішення про призначення пенсії та матеріалів пенсійної справи, у зв`язку з чим частково задовольнив позовні вимоги позивача у цій частині.

Крім того колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у даному випадку підстав для застосування ст. 382 КАС України.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 16.12.2024р. у цій справі залишити без змін, а апеляційні скарги відповідачів залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційних скаргах, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2024р. у справі №280/9053/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 22.04.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов