Справа № 120/1411/25
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 р. м. Вінниця Справа № 120/1411/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігії Хмельницької ОДА до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська Техбезпека" про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах Департаменту інформаційної діяльності, культур, національностей та релігій Хмельницької ОДА (далі- Департамент, позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська техбезпека» (далі ТОВ «Подільська техбезпека», відповідач), в якому просив зобов`язати протягом одного місяця з дати набрання законної сили рішенням укласти з Департаменту інформаційної діяльності, культур, національностей та релігій Хмельницької ОДА охоронний договір на об`єкт культурної спадщини - Будинок за адресою: вул. І.Франка, 2, м.Хмельницький.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Хмельницькою обласною прокуратурою при виконанні повноважень виявлено порушення інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини. Так, прокуратурою встановлено, що будинок за адресою: вул. І.Франка, 2, м.Хмельницький є об`єктом культурної спадщини. На думку прокуратури, власник будівлі, яким є відповідач, відповідно до Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1768 від 28.12.2001 року, впродовж 1 місяця з моменту набуття права власності на пам`ятку культурної спадщини місцевого значення зобов`язаний був укласти охоронний договір, що ним зроблено не було. При цьому, зазначено, що обов`язок укладання охоронного договору покладається саме на власників пам`ятки, а не на орган охорони культурної спадщини і саме від власників повинна виходити ініціатива укладення охоронних договорів. Вказано, що саме охоронний договір є першочерговим документом, який встановлює гарантії збереження окремої пам`ятки культурної спадщини, з урахуванням її особливостей, стану, цінності та встановлює конкретні обов`язки власника щодо її збереження.

Ухвалою від 07.02.2025 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Письмової позиції від відповідача не надійшло, хоча ухвала про відкриття доставлена в електронний кабінет останнього 07.02.2025 р.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

Згідно наказу управління культури, туризму і курортів Хмельницької ОДА №242 від 15.09.2010 р. занесено до нерухомих пам`яток об`єктів культурної спадщини будинок, який знаходиться за адресою: І. Франка, 2 в м. Хмельницький.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Будинок, який знаходиться за адресою: І. Франка, 2 в м. Хмельницький належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Подільська техбезпека».

Хмельницька обласна прокуратура листом №15/2-4633 вих24 від 02.08.2024 р. звернулася до Департаменту інформаційної діяльності, культур, національностей та релігій Хмельницької ОВА щодо надання інформації чи укладено охоронний договір стосовно Будинку, який знаходиться за адресою: І. Франка, 2 в м. Хмельницький.

На виконання вказаного листа, Департамент листом №24519-24 від 12.09.2024 року повідомив, що буде направлено власнику охоронний договір на об`єкт культурної спадщини.

Хмельницька обласна прокуратура листом №15/2-662 вих24 від 09.09.2024 р. повторно звернулася до Департаменту інформаційної діяльності, культур, національностей та релігій Хмельницької ОВА щодо надання інформації чи укладено охоронний договір стосовно Будинку, який знаходиться за адресою: І. Франка, 2 в м. Хмельницький.

На виконання вказаного листа, Департамент листом №27537-24 від 14.10.2024 року повідомив, що направлено власнику охоронний договір на об`єкт культурної спадщини.

Хмельницька обласна прокуратура листом №15/2-868 вих24 від 16.12.2024 р. повторно звернулася до Департаменту інформаційної діяльності, культур, національностей та релігій Хмельницької ОДА щодо надання інформації чи укладено охоронний договір стосовно Будинку, який знаходиться за адресою: І. Франка, 2 в м. Хмельницький.

На виконання вказаного листа, Департамент листом №1932-25 від 22.01.2025 року повідомив, що направив власнику охоронний договір на об`єкт культурної спадщини, проте останній проігнорував вимоги Департаменту та договір не укладено.

Враховуючи виявлене порушення інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини, а саме, не укладення охоронного договору на об`єкт культурної спадщини, - прокуратура звернулась до адміністративного суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до вимог частини третьої статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами третьою, четвертою та п`ятою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до пункту 1 абзацу п`ятого частини четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру у разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами чотири та п`ять статті 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами.

Так, правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини в суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і прийдешніх поколінь регулюються Законом України від 08 червня 2000 року №1805-III Про охорону культурної спадщини (далі - Закон №1805-III), з моменту набрання чинності якого, тобто з 12 липня 2000 року, втратив чинність Закон Української РСР Про охорону і використання пам`яток історії та культури.

Об`єкт культурної спадщини, відповідно до визначення, наведеного у статті 1 Закону №1805-III, - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності.

При цьому нерухомий об`єкт культурної спадщини визначається цим Законом як об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності.

Як встановлено, наказом управління культури, туризму і курортів Хмельницької ОДА №242 від 15.09.2010 р. занесено до нерухомих об`єктів культурної спадщини Будинок, який знаходиться за адресою: І. Франка, 2 в м. Хмельницький.

Отже, будівля за адресою: І. Франка, 2 в м. Хмельницький, має статус об`єкту культурної спадщини та є об`єктом правового регулювання Закону №1805-III у відповідному статусі.

Згідно з частиною першою статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Суд вказує, що охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі статті 23 Закону. Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.

Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Таким чином, законодавством передбачено обов`язкове укладення власником або уповноваженим ним органом, користувачем пам`ятки чи щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини після переходу права власності.

Відтак, охоронний договір, укладений на підставі статті 23 Закону №1805-III, є адміністративним договором.

Так, згідно пункту 16 частини першої статті 4 КАС України адміністративний договір - спільний правовий акт суб`єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону: а) для розмежування компетенції чи визначення порядку взаємодії між суб`єктами владних повноважень; б) для делегування публічно-владних управлінських функцій; в) для перерозподілу або об`єднання бюджетних коштів у випадках, визначених законом; г) замість видання індивідуального акта; ґ) для врегулювання питань надання адміністративних послуг.

Наведене узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 23.12.2019 року у справі №806/1536/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому суд зазначає, що відсутність охоронного договору, згідно з імперативом частини четвертої статі 23 Закону №1805-III, не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Відповідно до статті 24 Закону №1805-III власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки має здійснюватися відповідно до визначених або встановлених режимів використання, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Забороняється змінювати призначення пам`ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Частиною третьої статті 23 Закону №1805-III передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до Закону України Про охорону культурної спадщини Кабінет Міністрів України 28 грудня 2001 року постановою №1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (далі - Порядок №1768).

Відповідно до пункту 12 Порядку №1768, власник (користувач) пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у власність (користування) укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Згідно пункту 8 Порядку №1768, в охоронному договорі, складеному за формою згідно з додатком 1, зазначаються вимоги щодо режиму використання пам`ятки чи її частини, види і строки виконання робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Отже, укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

В даному випадку відповідач, як власник об`єкта культурної спадщини, протягом 1 місяця з моменту набуття права власності на частину пам`ятки культурної спадщини за адресою: І. Франка, 2 в м. Хмельницький зобов`язаний був укласти охоронний договір з органом охорони культурної спадщини, яким, у цьому випадку є Департамент інформаційної діяльності, культур, національностей та релігій Хмельницької ОДА.

Суд звертає увагу, що в силу вимог законодавства саме юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 13.12.2018 у справі N 826/4605/16.

При визначенні підстав для звернення прокуратури до суду із даним позовом, суд приймає до уваги той факт, що Департамент в листі від 22.01.2025 р. вказав, що жодних заходів контролю не вживав та не висловив прокуратурі позицію щодо намірів самостійно здійснити захист інтересів держави.

При цьому, згідно пп. 45, п. 5 Положення про Департамент інформаційної діяльності, культур, національностей та релігій Хмельницької ОДА, затвердженого розпорядженням начальника обласної військової адміністрації від 06.12.2022 року № 515/2022-р , Департамент укладає охоронні договори на пам`ятки.

Отже, Депаратамент наділено повноваженнями щодо контролю за виконанням Закону України Про охорону культурної спадщини (далі Закон), інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини та укладенню охоронних договорів, при цьому відповідних заходів з метою виконання обов`язку відповідача про укладенню охоронного договору, не вжило.

Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2023 року у справі №697/2655/21 зазначив, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону №1697-VII, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх на обґрунтування підстав для представництва, яке міститься в позові, однак якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

За таких обставин, беручи до уваги, що станом на час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів укладення (або доказів щодо реального наміру укласти) у встановлений законом строк охоронного договору з Департаментом інформаційної діяльності, культур, національностей та релігій Хмельницької ОДА, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи зазначену вище норму та те, що докази про такі судові витрати суду не надано, підстави для їх відшкодування відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська техбезпека» укласти з Департаментом інформаційної діяльності, культур, національностей та релігій Хмельницької ОДА протягом одного місяця охоронний договір на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - Будинок за адресою: вул. І.Франка, 2, м.Хмельницький,

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Хмельницька обласна прокуратура (майдан Незалежності, будинок Рад, м. Хмельницький, ).

Позивач: Департамент інформаційної діяльності, культур, національностей та релігій Хмельницької ОДА (майдан Незалежності, будинок Рад, м. Хмельницький , ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська техбезпека» (вул.Соборна, 75, кв. 2, м. Вінниця, )

Повний текст рішення сформовано 24.04.25 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна