Справа № 560/17776/24
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

21 квітня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області щодо прийняття постанови про відмову призначенні одноразової допомоги сім`ї за загиблого на виробництві ОСОБА_2 від 22.08.2024 №22001-24-1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області виплатити страхову суму у зв`язку зі смертю чоловіка, ОСОБА_2 , внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом у сумі, що дорівнює 40 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день настання права на страхову виплату з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 №560/6259/24 відповідач повторно розглянув заяву від 19.02.2024 та прийняв постанову від 22.08.2024 про відмову у призначенні одноразової допомоги сім`ї за загиблого на виробництві. Вважає спірне рішення протиправним, оскільки для отримання допомоги необхідно подати докази проживання заявника із потерпілим на момент смерті однією сім`єю, а не докази місця реєстрації проживання за однією адресою. Просить задовольнити позовні вимоги.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що відповідно до пункту 5.1. Розділу V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат управління розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім`ї та особам, які мають на це право, за умови подання таких документів, зокрема, копії документів, що підтверджують родинні зв`язки померлого потерпілого (свідоцтво про шлюб потерпілого, свідоцтво про народження його дітей, у разі призначення виплати батькам потерпілого подається свідоцтво про народження потерпілого); довідка про реєстрацію місця проживання (у разі відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання в документах, що засвідчують особу). Постановою від 22.08.2024 управління відмовило у призначенні одноразової допомоги на сім`ю згідно з пунктом 5 статті 36 Закону № 1105-XIV у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих спільне проживання. Акт від 23.04.2024 №116 складений та посвідчений директором комунального підприємства "Управляюча муніципальна компанія "Озерна" Хмельницької міської ради" не є документом, підтверджуючим спільне проживання з годувальником. Належних документів про реєстрацію місця проживання (разом з потерпілим на час його смерті за однією адресою), виданих згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" (довідки, витяги з територіальних громад, видані виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад або центром надання адміністративних послуг), позивачкою не надані. При оформленні соціальних виплат, пільг, та при інших окремих питаннях виникає потреба надання довідки (інформаційної картки) про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Діюче законодавство переклало видачу даної довідки на рівень місцевих органів. Відтак, суб`єктами надання адміністративної послуги є виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад або центри надання адміністративних послуг. Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою від 17.04.2025 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивачка - ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті обстрілу на території ДП "Новатор" загинув чоловік позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.01.2024 .

За змістом акту спеціального розслідування нещасного випадку від 05.02.2024 відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 07 год 40 хв на Державному підприємстві "Новатор" Акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЯ_2" стався нещасний випадок, в результаті якого фрезерувальник ОСОБА_2 загинув. Відповідно до висновку комісії нещасний випадок визнаний пов`язаним з виробництвом.

У лютому 2024 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо призначення одноразової допомоги на сім`ю як дружині загиблого ОСОБА_2 від нещасного випадку на виробництві. До заяви долучила, зокрема, акт від 05.02.2024, довідки, видані відділом реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 17.01.2024 № Р-03-2362, згідно якої позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; № Р-03-2357 про реєстрацію ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням від 28.02.2024 відповідач відмовив у призначенні страхової виплати у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих спільне проживання.

Рішенням від 20.05.2024 у справі №560/6259/24 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивачки від 19.02.2024 про призначення страхових виплат у разі втрати годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом, заяву позивачки від 19.02.2024 про призначення страхових виплат у зв`язку зі смертю чоловіка, ОСОБА_2 , внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом у сумі, що дорівнює 40 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день настання права на страхову виплату з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення суду від 20.05.2024 у справі №560/6259/24 Головне управління повторно розглянуло заяву позивачки та прийняло постанову від 22.08.2024 про відмову у призначенні одноразової допомоги на сім`ю згідно з пунктом 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих спільне проживання. Акт від 23.04.2024 №116 складений та посвідчений директором комунального підприємства "Управляюча муніципальна компанія "Озерна" Хмельницької міської ради" не є документом, підтверджуючим спільне проживання з годувальником. Крім того, згідно із наданих довідок від 17.01.2024 №Р-03-2362 та №Р-03-2357 заявниця з годувальником зареєстровані (мешкали) за різними адресами.

Вважаючи протиправною постанову пенсійного органу від 20.05.2024, позивачка звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 1105-ХІV.

Згідно з частиною 5 статті 36 Закону № 1105-ХІV у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються: 1) одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату; 2) одноразова страхова виплата кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, а також його дитині, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює восьми розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Статтею 37 Закону № 1105-ХІV передбачено, що для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України.

Територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій: 1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами; 2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності; 3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат; 4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат; 5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; 6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання; 7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання; 8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів; 9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи; 10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Водночас, стаття 38 Закону № 1105-XIV встановлює порядок розгляду справи про страхові виплати, згідно з яким територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Пунктом 5.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 (чинного та в редакції, чинні на момент подання заяви) передбачено, зокрема, що для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого членами сім`ї та особами, які мають право на виплати, до управління (відділення) виконавчої дирекції Фонду подаються: заяви (колективна чи індивідуальні), для призначення страхових виплат за встановленою виконавчою дирекцію Фонду формою; копії паспорта; копії реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або сторінки паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; копії документів, що підтверджують родинні зв`язки померлого потерпілого (свідоцтво про шлюб потерпілого, свідоцтво про народження його дітей, у разі призначення виплати батькам потерпілого подається свідоцтво про народження потерпілого); довідка про реєстрацію місця проживання (у разі відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання в документах, що засвідчують особу).

Таким чином, пенсійний орган, який наділений відповідними повноваженнями згідно з пунктом 8 частини першої статті 7 Закону № 1105-XIV, Порядком № 11, чітко визначив механізм призначення, перерахування та проведення страхових виплат, визначивши, що реєстрація місця проживання за однією адресою потерпілого, його дружини є обов`язковою умовою для отримання такого виду страхової виплати як одноразова допомога на сім`ю потерпілого у разі його смерті від нещасного випадку на виробництві. Водночас для отримання одноразової допомоги або щомісячних страхових виплат індивідуально кожним членом сім`ї та/або особами, які мають право на відповідні виплати, достатньо підтвердити наявність родинних зв`язків з померлим потерпілим.

Позивачка звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника.

Постановою від 22.08.2024 відповідач відмовив у призначенні одноразової допомоги його сім`ї за загиблого на виробництві ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документів про спільне проживання її з загиблим.

Відповідно до частин першої, шостої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україн, врегульовані Законом України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон № 1382-IV).

Положеннями статті 3 Закону № 1382-IV також встановлено, зокрема, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Згідно з частиною десятою статті 6 Закону № 1382-IV реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Конституційний Суд України в рішенні від 20.12.2019 № 12-р/2019, на підставі системного аналізу положень Закону № 1382-IV, який за його преамбулою відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, дійшов висновку, що Закон № 1382-IV не передбачає можливості обмеження права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання людини залежно від реєстрації її місця проживання або постійного проживання у певному населеному пункті.

Порядок реєстрації місця проживання визначаються положеннями Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" від 05.11.2021 № 1871-IX.

Відповідно до статті 3 цього Закону реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

У постанові від 22.04.2024 по справі №420/17371/22 Верховний Суд зазначив, що положеннями Порядку № 11 для отримання одноразової допомоги на сім`ю в разі смерті потерпілого встановлено обов`язкову вимогу щодо наявності однакового зареєстрованого місця проживання родини (дружини, дітей). При цьому ані Законом № 1105-XIV, ані Порядком № 11 поняття родини/сім`ї не визначається.

Частиною першою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання.

З огляду на вищезазначене, враховуючи передбачену Основним Законом можливість вільного вибору особою свого місця проживання, а також те, що положення ЦК України та Закону № 1382-IV передбачають можливість проживання у двох і більше місцях і при цьому не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації, в контексті правовідносин, що виникли у цій справі, колегія суддів наголосила, що зареєстроване місце проживання не є безумовним, єдиним та безпосереднім доказом проживання заявника з потерпілим однією сім`єю на момент його смерті.

Тому, встановлена Порядком № 11 обов`язковість збігу зареєстрованого місця проживання усієї родини для отримання одноразової допомоги на сім`ю у разі смерті потерпілого є додатковою обмежуючою умовою, що значно звужує обсяг встановлених законом прав сімей застрахованих осіб, що загинули на виробництві. При цьому колегія суддів зауважила, що Закон № 1105-XIV не містить вимоги співпадіння зареєстрованого місця проживання усієї родини для отримання одноразової допомоги на сім`ю у разі смерті потерпілого та не вбачається серед переліку підстав для відмови в призначенні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованому.

Згідно з вимогами частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а також встановлену під час розгляду цієї справи невідповідність положень пункту 5.1. Розділу V Порядку №11, що визначають підстави набуття права на одноразову допомогу сім`єю загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві, положенням Закону №1105-XIV, під час вирішення спору у цій справі правильним є застосування правового акта, який має вищу юридичну силу.

Крім того суд враховує, що статтею 39 Закону № 1105-XIV визначені підстави для відмови у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг. Зокрема, уповноважений орган управління відмовляє у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо:

1) потерпілий вчиняв дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання рекомендацій лікаря), що сприяли настанню страхового випадку;

2) роботодавець, інші органи, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілий надали уповноваженому органу управління завідомо неправдиві відомості про страховий випадок;

3) застрахована особа вчинила умисне кримінальне правопорушення, що призвело до настання страхового випадку.

Уповноважений орган управління відмовляє у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованій особі, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.

Оскільки, підставою для відмови у призначенні одноразової допомоги на сім`ю слугувала відсутністю документів, підтверджуючих спільне проживання, зокрема, різне місце реєстрації позивачки та її чоловіка, суд дійшов висновку, що постанова від 22.08.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підлягає скасуванню, враховуючи що Закон № 1105-XIV не містить вимоги співпадіння зареєстрованого місця проживання усієї родини для отримання одноразової допомоги на сім`ю у разі смерті потерпілого та серед переліку підстав для відмови в призначенні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованому також відсутня така вимога.

Вирішуючи позовні вимоги в частині виплати страхової суми у зв`язку зі смертю чоловіка, ОСОБА_2 , внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом у сумі, що дорівнює 40 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день настання права на страхову виплату суд зазначає таке.

Відповідно до статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коди дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.1999 № 5-рп/99 визначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Суд враховує, що для призначення одноразової допомоги на сім`ю як дружині загиблого ОСОБА_2 від нещасного випадку на виробництві потребує встановлення фактичного проживання однією, яке не може бути вирішене у рамках цієї адміністративної справи, оскільки віднесене до цивільної юрисдикції.

Акт комунального підприємства "Управляюча муніципальна компанія "Озерна" Хмельницької міської ради" від 23.04.2024, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засвідчили спільне проживання позивачки з чоловіком у період з 26.03.2017 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 суд не бере до уваги, оскільки довідкою від 17.01.2024 № Р-03-2362 підтверджується факт реєстрації позивачки за вказаною адресою лише з 24.07.2018. Крім того, відповідно до паспортних даний ОСОБА_1 , остання з 20.01.1994 по 24.07.2018 була зареєстрована за аналогічною адресою, що і чоловік. Тому вказаний акт містить неузгодженість щодо періоду спільного проживання.

Відтак, у цій частині вимог слід відмовити.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду відповідач не довів правомірність прийняття постанови від 22.08.2024

Враховуючи викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової допомоги сім`ї за загиблого на виробництві ОСОБА_2 від 22.08.2024 №22001-24-1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук