Справа № 520/26555/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 р. Справа № 520/26555/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 11.12.24 по справі № 520/26555/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 26.07.2023 № -2029-UA0093944 на суму 254860,06 грн (податковий період - 2023 рік); від 26.07.2023 № -2029-UA0093944 на суму 201470,40 грн. (податковий період - 2021 рік); від 26.07.2023 № -2029-UA0093944 на суму 57736,94 грн. (податковий період - 2023 рік); від 08.11.2023 №-2029-UA0093944 на суму 140753,29 грн. (податковий період - 2020 рік) якими позивачу визначено суми податкових зобов`язань з орендної плати за землю (форма "Ф").

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняті податковим органом податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки право на об`єкти нерухомого майна перейшло до іншої особи, що виключає можливість користування земельною ділянкою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 позовні вимоги задоволено.

Скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про нарахування податкового зобов`язання з орендної плати за землю від 26.07.2023 №-2029-UA0093944 на суму 254860,06 грн, від 26.07.2023 №-2029-UA0093944 на суму 201470,40 грн., від 26.07.2023 №-2029-UA0093944 на суму 57736,94 грн., від 08.11.2023 №-2029-UA0093944 на суму 140753,29 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України суму сплаченого судового збору в розмірі 9822,32 гривень.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 скасувати та ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно, оскільки вважає, що договір оренди від 21.04.2020 № 01/04/20, укладений між ОСОБА_1 та Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області щодо земельної ділянки площею 1,7 га, кадастровий номер :02:000:0062, для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфаструктури для обслуговування комплексу будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є чинним і відповідно до умов п. 31 договору, в частині своєчасного обов`язку сплати орендної плати за земельну ділянку, визначеного ст. 25 Закону України "Про оренду землі" повинен виконуватись орендарем належним чином.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивачем зазначено, що 28.07.2020 згідно договору купівлі-продажу укладеному між ОСОБА_1 та ПрСП "Укросхим", позивач продав у власність покупця нежитлову будівлю літ "А-1" з ганком літ "А" та спорудою "Ж" загальною площею 1,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Чкалівської селищної ради від 21.09.2020 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 1,700 га кадастровий номер :02:000:0062. На замовлення позивача, сертифікованим інженером-землевпорядником виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на дві окремі та внесено відомості до Державного земельного кадастру, визначено кадастровий номер та площу сформованої земельної ділянки. Таким чином, право користування земельною ділянкою разом із правом власності на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на цій земельній ділянці, перейшло до іншого власника відповідно до договору купівлі-продажу від 28.07.2020. Також вказує, що оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0062 та :02:000:0018 з 21.09.2020 не існують як об`єкти цивільних прав, відповідно вони не можуть розглядатися як об`єкт оподаткування

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В позовній заяві позивачем зазначено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 02.03.2010, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О., позивачу належить комплекс будівель: літ. А будівля контори з ґанком літ. "а", загальною площею 51,5 кв.м., основною площею 37,1 кв.м., літ. Г, г1, г2 будівля магазину-павільйону з естакадою г4 та ганками г3, г5, загальною площею 181,6 кв.м., основною площею 108,5 кв.м., літ. "Д" будівля 100м холодильника з навісом літ."Д1", загальною площею 361,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також зазначає, що між Граківською сільською радою Чугуївського району Харківської області та ОСОБА_1 спільно з гр. ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки від 04.11.2013 строком до 03.11.2062. Об`єкт оренди - земельна ділянка площею 0,729 га, кадастровий номер :02:000:0018 для обслуговування комплексу будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно договору оренди землі №01/04/20, земельна ділянка несільськогосподарського призначення (землі житлової та громадської забудови) для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури для обслуговування комплексу будівель та споруд (код згідно КВЦПЗ-03,10) з кадастровим номером :02:000:0062, площею 1,7000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 передається Чкалівською селищною радою Чугуївського району Харківської області ОСОБА_1 в строкове платне користування на 49 років.

В подальшому, згідно договору купівлі-продажу від 28.07.2020 укладеному між ОСОБА_1 та ПрСП "Укросхим", позивач продав у власність покупця нежитлову будівлю літ "А-1" з ганком літ "А" та спорудою "Ж" загальною площею 1,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Чкалівської селищної ради LXVI сесії VII від 21.09.2020, надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 1,700 га кадастровий номер :02:000:0062, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 на дві окремі, а саме земельні ділянки, орієнтовною площею 0,3640 га та 1,3360 га.

На замовлення ОСОБА_1 сертифікованим інженером-землевпорядником виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0062 на дві окремі за адресою АДРЕСА_1 та внесено відомості до Державного земельного кадастру, визначено кадастровий номер :02:000:2581 та площу сформованої земельної ділянки - 1,336 га.

З урахуванням вищезазначеного, Головним управлінням ДПС в Харківській області відносно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення про нарахування податкового зобов`язання з орендної плати за землю (форма "Ф"):

- від 26.07.2023 №-2029-UA0093944 на суму 254860,06 грн (податковий період - 2023 рік);

- від 26.07.2023 №-2029-UA0093944 на суму 201470,40 грн. (податковий період - 2021 рік);

- від 26.07.2023 №-2029-UA0093944 на суму 57736,94 грн. (податковий період 2023 рік);

- від 08.11.2023 № -2029-UA0093944 на суму 140753,29 грн. (податковий період 2020 рік).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, однак вважає за необхідне змінити рішення Харківського окружного адміністративного суду шляхом доповнення його мотивувальної частини, враховуючи наступне

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.2-288.3 ст. 288 ПК України).

Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно із п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 289.2 ст. 289 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І : 100, де І- індекс споживчих цін за попередній рік.У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативно грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до п. 288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Пунктом 288.7 ст. 288 та до п. 286.5 ст. 286 ПК України визначено, що нарахування фізичним особам плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, до 01 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 та п. 287.5 ст. 287 ПК України орендна плата фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Так, матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення про визначення суми податкових зобов`язань орендної плати з фізичних осіб, а саме:

За 2020 рік, за оренду земельної ділянки площею 1,7 га (кадастровий номер: :02:000:0062), згідно договору оренди земельної ділянки №21/04/2020 від 21.04.2020, орендну плату з фізичних осіб нараховано з 21.04.2020 по 31.12.2020 у сумі 140753,29 грн, де нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 6715680,00, ставка орендної плати складає 3%, винесене податкове повідомлення-рішення орендної плати з фізичних осіб від 31.07.2023 №-2029- UA003944.

За 2021 рік, за оренду земельної ділянки площею 1,7 га (кадастровий номер :02:000:0062), згідно договору оренди земельної ділянки №21/04/2020 від 21.04.2020, орендну плату з фізичних осіб нараховано з 01.01.2021 по 31.12.2021, 6715680,00*1*3%=201470,40 грн., де нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 6715680,00, ставка орендної плати складає 3%, коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель - 1, винесене податкове повідомлення рішення орендної плати з фізичних осіб від 26.07.2023 № -2029- UA003944.

За 2022 рік 6715680,00*1,1*3%=221617,44 грн., орендна плата з фізичних осіб не нараховувалась, податкове повідомлення-рішення не виносилось.

За 2023 рік, за оренду земельної ділянки площею 1,7 га (кадастровий номер :02:000:0062), згідно договору оренди земельної ділянки №21/04/2020 від 21.04.2020, орендну плату з фізичних осіб нараховано з 01.01.2023 по 31.12.2023, 6715680,00*1,1*1,15*3%=254860,06 грн, де нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 6715680,00, ставка орендної плати складає 3%, коефіцієнти індексації нормативно грошової оцінки земель - 1,1; 1,15, винесене податкове повідомлення-рішення орендної плати з фізичних осіб від 26.07.2023 № -2029-UA003944.

За 2023 рік, за оренду земельної ділянки площею 0,729 га (кадастровий номер :02:000:0018), за 1/2 згідно договору оренди земельної ділянки №б/н від 04.11.2013, сплачує гр. ОСОБА_1 (за ділянку площею 0,3645га), орендну плату з фізичних осіб з урахування коефіцієтів індексації земельних ділянок нараховано (2510259,67*1,15*4%)/2=57736,94 грн, де нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 1202850,00, ставка орендної плати складає 4%, коефіцієнти індексації нормативно грошової оцінки земель - 1; 1,249; 1,433; 1,06; 1,1; 1,15, винесене податкове повідомлення-рішення орендної плати з фізичних осіб від 26.07.2023 № -2029-UA00394.

Заперечуючи проти спірних податкових повідомлень-рішень, позивач зазначає, що ним відчужено Приватному спеціалізованому підприємству "Укросхим" нежитлову будівлю літ. "А-1" з ганком літ. "А" та спорудою літ. "Ж" площею 1,5 кв.м, що знаходяться на орендованій земельній ділянці, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , а відтак право користування земельною ділянкою разом із правом власності на об`єкти нерухомого майна перейшли до іншого власника.

При цьому, на замовлення ОСОБА_1 сертифікованим інженером-землевпорядником виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:000:0062 та відомості про окрему земельну ділянку площею 1.336 га внесено до Державного земельного кадастру - кадастровий номер :02:000:2581.

Також позивач вказує, що з моменту виникнення у ПрСП "Укросхим" права власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці, позивач не повинен сплачувати орендну плату, оскільки він її вже фактично не використовує.

Колегія суддів враховуючи вказані пояснення позивача зазначає, що за змістом частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цією статті, а також з урахуванням вимог частини шістнадцятої статті 120 Земельного кодексу України. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

Відповідно до положень статті 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У розумінні наведених положень законодавства, при виникненні в іншої особи права власності на житловий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, при цьому на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідні висновки викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 29.05.2020 у справі №802/4133/15-а, від 14.02.2023 у справі № 803/847/17, від 19.06.2018 у справі №922/3655/17, від 07.11.2018 у справі № 910/20774/17 та від 18.04.2019 у справі №913/210/18.

При цьому Верховний Суд зазначив, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

Отже, матеріалами справи підтверджено перехід права власності на частину об`єктів нерухомого майна до ТОВ "Укросхим", які розташовані на орендованій земельній ділянці площею 1,7 га за адресою: вул. Привокзальна 1-Г, с. Залізничне Чугуївського району Харківської області, що свідчить про безпідставність нарахування контролюючим органом податку за оренду земельної ділянки площею 1,7 га, кадастровий номер :02:000:0062.

При цьому, частиною 1 статті 193 Земельного кодексу України передбачено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Положеннями ст. 194 Земельного кодексу України передбачено, що призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Таким чином, доводи контролюючого органу, що оскільки відсутні докази затвердження органом місцевого самоврядування технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки площею 1,336 га з кадастровим номером :02:0002581 та не внесено зміни до існуючого договору оренди землі, то інформація з Державного земельного кадастру ще не має юридичної сили, є помилковими.

До суду апеляційної інстанції позивачем надано додаткові докази, а саме акти комісійного обстеження об`єктів, пошкоджених внаслідок збройної агресії рф від 20.12.2024, витяги з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій від 29.01.2025 та листи Чкалівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 29.01.2025 та 11.03.2025.

Враховуюче те, що надання вказаних доказів до суду першої інстанції спричинено обставинами, які не залежали від позивача, оскільки вони зазначені датам вже після винесення рішення судом першої інстанції, колегія суддів їх приймає до уваги відповідно до ст. 308 КАС України.

Відповідно до листів Чкалівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 29.01.2025 та 11.03.2025 зазначено, що земельна ділянка комунальної власності площею 1,7000 га кадастровий номер :02:000:0062 з часу внесення відомостей до державного земельного кадастру про її розформування перестала бути об`єктом, а ПрСП "Укросхим" став фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля літ "А-1" з ганком літ "А" та спорудою літ. "Ж", загальною площею 1,5 кв.м., розташований, а відносини з фактиного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладання договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Згідно ст. 2 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при регулюванні земельних відносин, управлінні земельними ресурсами, організації раціонального використання та охорони земель, здійсненні землеустрою, проведенні оцінки землі, формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природніх ресурсів, справлянні плати за землю.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 1 Положення про зазначений орган, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр),

Як передбачено п. 2-1 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213, дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Отже, нормами ПК України, які в даному випадку є спеціальними, передбачено використання контролюючим органом даних Державного земельного кадастру, що отримуються за відповідним запитом, розрахунок земельного податку на підставі інших документів не можна вважати правомірним.

Відтак, належним джерелом даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки є відомості з Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку станом на відповідну дату.

Слід зазначити, що саме відповідач, як контролюючий орган, наділений повноваженнями на звернення із запитом до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин з метою отримання інформації, необхідної для обчислення і справляння плати за землю.

Досліджуючи надані позивачем акти комісійного обстеження комісії Чкалівської селищної військової адміністрації від 20.12.2024 контори А, магазину-павільйону літ. Г, будівлі холодильника літ. Д, магазину-павільйону з естакадою г4 та занками г3, г5 за адресою вул. Привокзальна, 1-Г, сел. Залізничне, Чугуївський район, Харківська обл., колегією суддів встановлено, що вони розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:0062, тоді як матеріали справи взагалі не містять інформації про ділянку з таким номером.

Відповідач вказує, що податкові повідомлення - рішення щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:0062 та :02:000:0018 винесені з урахуванням отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, однак колегія суддів зазначає, що відповідно до норм ПК України, ЗУ "Про Державний земельний кадастр" та Земельного кодексу України, при нарахуванні орендної плати за землю підлягають врахуванню, зокрема і дані державного земельного кадастру.

Водночас, перевіряючи правомірність дій податкового органу щодо визначення суми податкових зобов`язань з орендної плати за землю за адресою вул. Привокзальна, 1-Г, сел. Залізничне, Чугуївський район, Харківська обл., колегією суддів досліджено інформацію з відкритих джерел бази даних земельного кадастру https://kadastr.live/#17.74/49.729345/36.857561 відповідно до якого встановлено, що кадастрові номери :02:000:0062 та :02:000:0018 не існують, натомість за вказаною адресою створені земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:2581 (1,3360 га), :02:000:2583 (0,5317 га), :02:000:2661 (0,5613 га).

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення від 26.07.2023 №-2029-UA0093944, від 26.07.2023 №-2029-UA0093944, від 26.07.2023 №-2029-UA0093944, від 08.11.2023 №-2029-UA0093944 фактично по неіснуючим в земельному кадастрі ділянкам та матеріали справи не містять даних, що на час прийняття спірних ППР земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0062 та :02:000:0018 не виключені з Держгеокадастру, тобто були дійсними.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, однак не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим вказане рішення підлягає зміні шляхом доповнення його мотивувальної частини.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зміна судового рішення може полягати в доповнення або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 по справі № 520/26555/24 - змінити шляхом доповнення його мотивувальної частини, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених в даній постанові.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова