Справа № 160/5908/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2025 року Справа № 160/5908/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
за участі секретаря судового засіданняЕмріх Ю.П.
представника позивача представника відповідача Войтенко К.В. Бережна К.І.
21 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що відсутність у контролюючого органу підстав для призначення і проведення документальної виїзної перевірки позивача (відсутність факту реорганізації позивача), а відповідно, перевірка є незаконною, акт перевірки у такому випадку є недопустимим доказом у розумінні ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України, тому така проведена перевірка не може породжувати правових наслідків для позивача, а прийняті за наслідками такої перевірки оспорювані податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню у судовому порядку.
У даному випадку, мало місце саме «виділ» - створення нової юридичної особи - ТОВ «СПЕЦРЕМОНТ- ОБСЛУГОВУВАННЯ» в результаті чого за розподільчим балансом здійснено перехід частини майна та обов`язків юридичної особи (позивача), з якої було здійснено виділ, і яка не припиняється, а продовжує функціонувати за зменшеного обсягу активів та пасивів, а тому вказані обставини «виділу» не є видом реорганізації.
Щодо хибності та безпідставності висновків ГУ ДПС у Дніпропетровській області стосовно незаконного списання кредиторської заборгованості в результаті здійснення процедури реорганізації виділу позивач зазначає, що відповідно до Рішення учасника ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» було прийнято рішення про виділ з ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» нової юридичної особи та передачу їй активів та пасивів у вигляді частини майна та частини зобов`язань, згідно з передавальним актом та розподільчим балансом.
Фактична передача товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» до ТОВ «СПЕЦ-РЕМОНТ-ОБСЛУГОВУВАННЯ» підтверджується додатками до розподільчого балансу та передавальним актом майна, прав та обов`язків та інших зобов`язань, що передається у зв`язку з виділом.
Для виділу притаманна характерна ознака перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. Обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.
Ухвалою від 28 лютого 2025 року суд відкрив провадження у адміністративній справі; справу № 160/5908/25 та призначив до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
14.03.2025 Головне управлінням ДПС у Дніпропетровській області подало письмовий відзив на позов, в якому відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач зазначає, що В ході проведення перевірки встановлено порушення податкового законодавства при проведенні реорганізації шляхом виділу нового підприємства.
На думку відповідача, в межах виділу відбулося переведення прав та обов`язків ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» до новоствореного ТОВ "СПЕЦ-РЕМОНТ- ОБСЛУГОВУВАННЯ ", яке спрямоване на ухилення ТОВ " СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ" від виконання зобов`язань. Підприємство - «правонаступник» (ТОВ "СПЕЦ-РЕМОНТ-ОБСЛУГОВУВАННЯ") створено лише для документального оформлення виділу без реального руху активів та зобов`язань. Таким чином, документальне оформлення операції виділення на ТОВ "СПЕЦ РЕМОНТ- ОБСЛУГОВУВАННЯ" не створює реальної зміни активу та пасиву ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» в розумінні передачі частини майна платника податків, що реорганізується.
у ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» могло та мало можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжило достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вчиняючи певні дії, допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. Такі дії платника податків, вважаються винними, зважаючи, що ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» мало можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжило необхідних та достатніх заходів щодо їх дотримання.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
За результатом проведення перевірки було складено акт № 4204/04-36-07- 12/39583785 від 27.12.2024 року.
Згідно із висновками цього акту позапланової перевірки були встановлені наступні порушення норм податкового законодавства, нібито допущені ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ», а саме:
- п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.10 N 2755-VI підприємством за період з 01.04.2021 по 30.11.2024 встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 1 605 837,00 грн., у тому числі за травень 2023 року в сумі 1 605 837,00 грн.;
- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 N 2755-VI при реєстрації податкових накладних та несвоєчасній реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На підставі висновків, зроблених під час перевірки Головним управління ДПС у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення, а саме:
Вищевказані податкові повідомлення-рішення були отримані ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» 27.01.2025 року нарочно керівником.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі-ПК України).
Відповідно до приписів п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання - виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних капіталів інших платників податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується п.п.98.1.4 п.98.1 ст.98 ПК України.
Згідно із ч.1 ст.104 ЦК України визначено, що реорганізацією юридичної особи є злиття, приєднання, поділ або перетворення в результаті якого припиняється юридична особа.
Статтею 109 ЦК України встановлено, що виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.
Таким чином, із аналізу наведених вище приписів слідує, що визначення терміну «виділення» в редакції статті 98 ПК України за своєю суттю не є тотожним визначенню терміну «виділ», зазначеному у статті 109 ЦК України.
При цьому, «виділення» для цілей усього Податкового кодексу України самим Податковим кодексом України не визначений (ст.14 не містить визначення такого поняття), а у пункті 98.1 статті 98 ПК України чітко зазначено, що таке визначення терміну використовується виключно для цілей статті 98 ПК України: «Під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання…».
Зазначений правовий висновок міститься і у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі №822/2434/16.
Виділ не є різновидом припинення або реорганізації юридичної особи, це один із способів створення юридичної особи. Основною відмінністю виділу є те, що в результаті виділу створюється нова юридична особа, яка наділяється певним майном існуючої юридичної особи. При цьому, попередня юридична особа не припиняється. Наслідком виділу є перехід за розподільчим балансом до нової юридичної особи, що утворилася унаслідок виділу, частини майна, прав та обов`язків юридичної особи, з якої був здійснений виділ, і яка не припиняється, а продовжує функціонувати за зменшеного обсягу активів та пасивів, тобто має місце часткове правонаступництво. Виділ, який є переходом за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб (стаття 109 ЦК України), не визнається законодавцем видом реорганізації. Наведені висновки Верховного Суду є обов`язковими для врахування контролюючими органами та їх посадовими особами суб`єктами владних повноважень у відповідності до вимог ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України.
Із наведеного аналізу приписів чинного законодавства та судової практики, слідує, що має місце суперечність (неоднозначність, множинність) тлумачення визначення термінів «виділення» та «виділу», що впливає на права та обов`язки суб`єктів господарювання, при цьому, у ході перевірки посадові особи зобов`язані враховувати висновки, викладені у судових рішеннях. Так, рішенням ТОВ "СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ" від 17.05.2023 року було здійснено саме «виділ» юридичної особи ТОВ "СПЕЦ-РЕМОНТ ОБСЛУГОВУВАННЯ", що підтверджується змістом копії наведеного рішення та Випискою з ЄДРПОУ. Також вказаним рішенням від 17.05.2023 року було затверджено і Розподільчий Баланс про передачу частини активів позивача до новоутвореної юридичної особи ТОВ "СПЕЦ-РЕМОНТ- ОБСЛУГОВУВАННЯ".
Вищенаведене доводить, що у цьому випадку мав місце саме «виділ» - створення нової юридичної особи - ТОВ «СПЕЦ-РЕМОНТ- ОБСЛУГОВУВАННЯ» в результаті чого за розподільчим балансом здійснено перехід частини майна та обов`язків юридичної особи (позивача), з якої було здійснено виділ, і яка не припиняється, а продовжує функціонувати за зменшеного обсягу активів та пасивів, а тому вказані обставини «виділу» не є видом реорганізації.
За викладених обставин та виходячи із аналізу вищенаведеного законодавства, оскільки «виділ» є одною із форм створення нової юридичної особи без припинення юридичної особи позивача, яка продовжує функціонувати за зменшеного обсягу активів та пасивів, а відповідно, «виділ» не є реорганізацією юридичної особи-позивача.
Стосовно незаконного списання кредиторської заборгованості в результаті здійснення процедури реорганізації виділу, суд зазначає про таке.
Відповідно до Рішення учасника ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» було прийнято рішення про виділ з ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» нової юридичної особи та передачу їй активів та пасивів у вигляді частини майна та частини зобов`язань, згідно з передавальним актом та розподільчим балансом.
Відповідно до додатків N 1-2 до розподільчого балансу від 01.05.2023 р. ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» передано ТОВ "СПЕЦ-РЕМОНТ ОБСЛУГОВУВАННЯ": основних засобів на загальну суму 47 009,95 грн. Фактична передача товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» до ТОВ «СПЕЦ-РЕМОНТ-ОБСЛУГОВУВАННЯ» підтверджується додатками до розподільчого балансу та передавальним актом майна, прав та обов`язків та інших зобов`язань, що передається у зв`язку з виділом.
Відповідач не посилається на наявність недоліків зазначених первинних документів, наданих позивачем під час перевірки.
Частиною 1 статті 47 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 №2275-VIII (далі - Закон №2275-VIII) передбачено, що виділом є створення одного або більше товариств із переданням йому (їм) згідно з розподільним балансом частини майна, прав та обов`язків товариства, з якого здійснюється виділ, без припинення останнього.
На підставі п. 2 статті 109 ЦК України після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.
Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.
Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.
Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №918/119/21.
Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини, створення ТОВ «СПЕЦ-РЕМОНТ-ОБСЛУГОВУВАННЯ» шляхом виділення на підставі розподільчого балансу з ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» за рахунок його активів та пасивів, та, враховуючи наведені норми чинного законодавства, внаслідок створення нового підприємства шляхом виділення на підставі розподільчого балансу у ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» відбулись реальні зміни активів та пасивів, а висновки податкового органу за результатами перевірки стосовно того, що документальне оформлення операції виділення не створює реальної зміни активу і пасиву в розумінні передачі частини майна платника податків, що реорганізується, є необґрунтованими та безпідставними, які зроблені податковим органом лише на підставі наявної в нього податкової інформації, яка носить лише інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, та, як наслідок, не доводить наявності податкових правопорушень ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ», на які посилається контролюючий орган в акті перевірки.
Відповідно до підпункту 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість. Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.02.2025 13 Передача активів в рамках реорганізації не призводить до нарахування податкових зобов`язань податку на прибуток. Податковий кодекс не передбачає податкових різниць за операціями приєднання, злиття, поділу чи виділу, перетворення.
Передача активів від одного підприємства до іншого не обкладається ПДВ (пп. 98.1.4 ПК України). Тобто, платник ПДВ, що реорганізується шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділу відповідно до закону, не здійснює ні нарахування податкових зобов`язань на товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту і які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такого платника податку, ні зменшення податкового кредиту по операціях з їх придбання.
Державна реєстрація новоутвореного підприємства «СПЕЦ-РЕМОНТ-ОБСЛУГОВУВАННЯ», як юридичної особи, не скасовувалась, судом фіктивною не визнавалась, а тому, висновки податкового органу про виникнення у позивача обов`язку включення до складу доходів суми кредиторської заборгованості по отриманим товарам, яка фактично була передана новоствореній юридичні особі за розподільчим балансом, є необґрунтованими.
Наведені положення чинного законодавства свідчать про те, що операції щодо передачі за розподільчим балансом основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, дебіторської та кредиторської заборгованості, інших активів та зобов`язань за рішенням власників або уповноваженого ними органу при утворенні нового підприємства шляхом реорганізації (виділу) не можуть вважатися операціями з поставки ТМЦ у розумінні податкового законодавства. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 822/2434/16 (№ в ЄДРСР 97150012)
Верховний Суд в постанові від 10.10.23р. у справі №480/7472/21 зазначив: «Суди попередніх інстанцій визнали, що фактично відбулася передача товарно матеріальних цінностей та кредиторської заборгованості на рівнозначну суму, про що свідчать копії актів приймання-передачі та розподільчих балансів, копії яких містяться в матеріалах справи. Колегія суддів Верховного Суду погоджується з судами попередніх інстанцій про безпідставність і необґрунтованість висновку податкового органу про фактичну відсутність передачі товарно-матеріальних цінностей від ТОВ до суб`єкту господарювання, що офіційно зареєстрований в результаті виділення. Касаційною скаргою не спростовуються такі висновки судів, доводи щодо порушення судами норм процесуального права в частині неповного дослідження доказів, помилкової оцінки обставин справи в касаційній скарзі відсутні. На виконання вимог частини другої статті 77 КАС України відповідач не довів належними і допустимими доказами порушення товариством податкового законодавства. Висновки відповідача щодо передачі товариством до новоствореного підприємства товарно-матеріальних цінностей неналежної якості, що передавались позивачем до новоствореного підприємства обґрунтовано визнані судами попередніх інстанцій безпідставними, оскільки зроблені на припущеннях. Відповідач не довів склад порушення товариством податкового законодавства в цій частині з посиланням на норми кодексу».
З огляду на вищенаведені норми та правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що доводи контролюючого органу щодо заниження грошового зобов`язання за операціями з передачі активів створеному шляхом виділу підприємству «СПЕЦ-РЕМОНТ-ОБСЛУГОВУВАННЯ» ґрунтуються на припущеннях та помилковому трактуванні законодавства.
Стосовно протиправності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення штраф в розмірі 3400,00 грн, суд зазанчає про таке.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області протиправно визначено штрафні санкції за не реєстрацію ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОГНЕУПОРНА КОМПАНІЯ» податкових накладних на виконання п. 201.1 статті 201 ПК України, на суму вартості списаних в процедурі виділу ТМЦ, як таких що не використовуються за призначенням в господарській діяльності підприємства в розмірі 3400,00 грн.
Суд зазначає про протиправність нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань з ПДВ на суму списаних в процедурі виділу ТМЦ, як таких що не використовуються за призначенням в господарській діяльності, то і нарахування таких штрафних санкцій також є не законним.
Відповідач жодним чином не спростував доводи позивача, відтак в цьому випадку, суд не встановив обов`язкової умови для притягнення позивача до відповідальності вини у порушенні податкового законодавства.
Таким чином, відповідач, як суб`єктом владних повноважень, не доведено наявність правопорушення в діях позивача, за відсутності належним чином проведеної перевірки та формування доказової бази порушення.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зроби висновок про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 квітня 2025 року.

Суддя С.В. Ніколайчук