Справа № 459/2825/24
Суддя: Дем'яновська Ю. Д.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/2825/24
Провадження № 2-а/459/45/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

30.10.2024 року до Червоноградського міського суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, яким просить визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення №ЗХ/ЛВ/31501/083/ПТ/ПС від 21.10.2024 року, винесену заступником начальника відділу з питань праці північного регіону Управління інспекційної діяльності у Львівській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Климчук Наталією Анатоліївною та скасувати таку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/31501/083/ПТ/ПС від 21.10.2024р., винесеною заступником начальника відділу з питань праці північного регіону Управління інспекційної діяльності у Львівській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Климчук Наталією Анатоліївною його як тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ДП «Львіввугілля» притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. за те, що він вчинив недопущення посадових осіб Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до здійснення заходу державного контролю ,підставою якого слугував абз.9 ч.1 ст.6 Закону України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності з наступних підстав. 21.10.2024 року заступником начальника відділу з питань праці північного регіону Управління інспекційної діяльності у Львівській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Климчук Наталією Анатоліївною та головним державним інспектором відділу з питань безпеки праці північного регіону Управління інспекційної діяльності у Львівській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Морозом Євгеном Петровичем в адміністративному приміщенні ДП «Львіввугілля» що розташоване за адресою: 80001, м.Сокаль, вул.Б.Хмельницького,26, було надано Вимогу про надання документів №ЗХ/ЛВ/083-119/НД, якою зобов`язано до 16-00 год. 21.10.2024 надати перелік документів. Листом від 21.10.2020 року вих.№8/1704, ДП «Львіввугілля» повідомило заступника начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, що у направленні Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 07.10.2024 №ЗХ/1/15419-24 не зазначено конкретні питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), що виключає можливість підприємству визначити межі такої перевірки, в якості предмета перевірки зазначено «з питань додержання законодавства у сфері охорони праці, гігієни праці, законодавства про працю», проте зазначений предмет перевірки є досить загальним, не встановлює конкретних питань, що підлягають з`ясуванню, а отже виключає можливість суб`єкту господарювання визначити межі такої перевірки. Крім цього, станом на 21.10.2024 згідно з вимогами пункту 35 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019р. №337, Наказом Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 24 вересня 2024 р. №1413/3Х утворена комісія для спеціального розслідування нещасного випадку. Головою Комісії зі спеціального розслідування призначено головного спеціаліста відділу розслідування, аналізу, обліку виробничого травматизму і аварій Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Колівошко Сергія Несторовича, який може для проведення розслідування залучати до роботи експертів, спеціалістів та ін. Відповідно до п.2 Наказу №1413/3Х, Комісії слід організувати і провести спеціальне розслідування щодо визначення даного нещасного випадку пов`язаним чи не пов`язаним з виробництвом до 14 жовтня 2024 року включно. Станом на 21.10.2024 комісія не завершила розслідування, жодного процесуального документами за наслідками роботи не складено. Таким чином, вважає, що у ДП «Львіввугілля» були відсутні правові підстави для допуску представників Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до проведення контролюючого заходу за направленням від 07.10.2024 №ЗХ/1/15419-24. Вказує про необхідність належного оформлення направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) з дотриманням положень ст.ст.6,7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Відтак, вважає, що у діях т.в.о. генерального директора ДП «Львіввугілля» Крася Вадима Миколайовича відсутній склад адміністративного правопорушення, адже у посадових осіб відповідача не було належно оформлене направлення та були відсутні правові підстави для позапланової перевірки тому, що нещасний випадок з контролером КПП ОСОБА_2 не визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом, а отже і з господарською діяльністю суб`єкта господарювання.

05.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.11.2024 року, яке відкладено на 26.11.2024 року.

19.11.2024 року надійшов відзив на позов відповідача, у якому представник останнього висловився про безпідставність позовних вимог, зазначивши за приписами абзацу 9 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» смерть потерпілого внаслідок нещасного випадку є однією з підстав для здійснення позапланових заходів органом державного нагляду (контролю). 07.10.2024 року Міжрегіональним управлінням на підставі абзацу 9 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у зв`язку із настанням нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався з громадянином ОСОБА_2 контролером КПП на території ВП «Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» ДП «Львіввугілля» за адресою: Львівська область Червоноградський район с.Комарів 21.09.2024 року, видано наказ №544/ЗХ-ЗК від 07.10.2024 року «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки ДП «Львіввугілля», яким уповноважено інспекторів на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки на предмет додержання вимог законодавства про працю з урахуванням частини першої ст.16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у сфері охорони праці у ДП «Львіввугілля» у період з 14.10.2024 року по 25.10.2024 року. Зазначає, що у межах проведення заходу контролю посадовими особами було вручено копію направлення, яке містить усі передбачені ч.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» реквізити, в тому числі предмет проведення перевірки додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, гігієни праці, законодавства про працю, т.в.о. начальника ДП «Львівугілля» Красю В.М. Вважає, що посилання позивача на абзац 9 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яким передбачено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю), не свідчить про протиправність дій відповідача та виданих ним направлень, оскільки направлення на перевірку містять посилання на питання, необхідність яких стала підставою перевірки, зокрема додержання вимог законодавства у сфері праці, гігієни праці, законодавства про працю. Також на його переконання, зазначені позивачем доводи стосовно порушення відповідачем положень ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» також є необґрунтованими, оскільки спростовуються змістом направлення, у якому зазначено конкретно підставу. Окрім цього, не заслуговують на увагу, на його думку, твердження позивача щодо неможливості проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) з мотивів не завершення спеціального розслідування, що стався з ОСОБА_2 , оскільки законодавство, жодним чином не пов`язує виконання роботодавцем обов`язку з проведення спеціального розслідування з діяльністю органу державного контролю і не ставить орган Держпраці у залежність від строків та результатів розслідування, що проводить роботодавець. Так, проведення спеціального розслідування здійснюється виключно роботодавцем або іншою уповноваженою особою підприємства, а представник Держпраці лише входить до складу комісії, що проводить таке розслідування, в той час, як обов`язок організовувати та провести позапланову перевірку покладено на орган державного контролю.

Також звертає увагу, що Верховний Суд акцентує увагу, що проведення спеціального розслідування відповідно до приписів Порядку №337 жодним чином не впливає на обов`язок контролюючого органу організувати окрему позапланову перевірку, з підстав/, передбачених ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та не обмежує в часу проведення такого заходу.

26.11.2024 року розгляд справи відкладено.

11.12.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі № 459/2825/24 до набрання законної сили рішення у справі № 380/21777/24 ; відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про залучення його в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору; по справі оголошено перерву.

У судовому засіданні 06.02.2025 представник позивача підтримав доводи позовної заяви, з підстав, зазначених у такій, просить позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив доводи позовної заяви, пославшись на обставини, викладені у відзиві та додаткових поясненнях, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників, оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі службової записки заступника начальника управління начальника відділу з питань праці південного регіону Управління інспекційної діяльності у Львівській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 04.10.2024 року №СП-ЗХ/6.2.1/6899-24 відповідачем прийнято наказ від 07.10.2024 №544/ЗХ-ЗК «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки ДП «Львіввугілля».

Зміст згаданої службової записки вказує на те, що проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі перевірки на предмет додержання законодавства у сфері охорони праці, гігієни праці та законодавства про працю у позивача провести на підставі абзацу дев`ятого частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Такий захід, як зазначено у службовій записці, проводиться за фактом настання нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 21.09.2024 року, що стався з контролером КПП ОСОБА_2 на території ВП «Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» ДП «Львіввугілля».

Наказом від 07.10.2024 №544/ЗХ-ЗК на підставі абзацу 9 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» доручено посадовим особам відповідача провести з 14.10.2024 року по 25.10.2024 року позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі перевірки на предмет додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, гігієни праці, законодавства про працю у позивача.

На виконання даного наказу посадовим особам відповідача було видано направлення на проведення згаданого заходу №ЗХ/1/15419-24 від 07.10.2024 року.

Позивачем не було надано доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта перевірки, в яких використовується наймана праця, про що складено акт про неможливість проведення заходу державного контролю №ЗХ/ЛВ/31501/083-119/НП.

У зв`язку з недопущенням посадових осіб відповідача до здійснення заходу державного контролю, ОСОБА_1 постановою №ЗХ/ЛВ/31501/083/ПТ/ПС від 21.10.2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, ст.188-6 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, зайнятість населення та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або недопущення посадових осіб цих органів до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом.

Водночас, в силу ст.10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження відповідача на здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці передбачені ст.259 Кодексу законів про працю України; ст.4 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII, з наступними змінами та доповненнями; Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Уряду України від 11 лютого 2015 року № 96, з наступними змінами та доповненнями.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V, з наступними змінами та доповненнями (далі Закон України № 877-V).

Зміст абзацу сьомого частини першої статті 3 цього Закону України вказує на те, що одним із принципів здійснення державного нагляду (контролю) є його здійснення лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

У відповідності до положень абзацу дев`ятого частини першої статті 6 Закону України № 877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є настання аварії, пожежі, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Наведені норми, в межах спірних правовідносин, у своїй сукупності дозволяють суду прийти до таких висновків:

проведення позапланових заходів повинно здійснюватись лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом;

проведення таких заходів з підстав не передбачених статті 6 Закону України № 877-V забороняється;

підставою для здійснення позапланового заходу у відповідності до положень абзацу дев`ятого частини першої статті 6 Закону України № 877-V є, зокрема, пов`язаність смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання з діяльністю позивача.

Позивачем серед іншого додано до матеріалів справи повідомлення про нещасний випадок/гостре професійне захворювання (отруєння), лікарське свідоцтво про смерть №248 від 21.09.2024 року, лист комунального некомерційного підприємства «Сокальська районна лікарня» №1281/01-3 від 11.10.2024 року, зміст яких вказує на те, що причиною нещасного випадку смерті ОСОБА_2 є серцево-судинна недостатність, кардіосклероз, атеросклероз із переважним ураженням судин серця.

Наведеними доказами не підтверджуються обставини пов`язаності згаданого нещасного випадку з діяльністю позивача.

У свою чергу, відповідачем, в силу положень ч.2 ст.77 КАС України, не було подано доказів у підтвердження обставин пов`язаності смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання з діяльністю позивача, як наслідок не доказано наявності підстави для здійснення позапланового заходу.

При цьому, докази з приводу обставин проведення спеціального розслідування судом не беруться до уваги, оскільки такі не можуть уважатись належними (не містять інформації щодо предмета доказування).

Щодо аргументів позивача з приводу зазначення у спірному наказі загального предмету перевірки без конкретизації питань.

Частиною першою статті 7 Закону України № 877-V передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Згідно із абзацом 12 частини 1 статті 6 Закону України № 877-V, під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

У відповідності до абзаців 8 та 10 частини 1 статті 3 Закону України № 877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами:

відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю);

невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону.

Зміст наведених норм вказує на те, що позаплановий захід може здійснюватись для з`ясовуються лише тих питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу.

Як наслідок, на переконання суду, саме ці питання і складають предмет перевірки, який повинен бути відображений у наказі на здійснення позапланового заходу.

При цьому, зміст спірного наказу вказує на те, що такий приймався у зв`язку з настанням нещасного випадку, а предметом перевірки у ньому визначено додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, гігієни праці, законодавства про працю у позивача, що не відповідає наведеним нормам чинного законодавства.

Додатково слід зазначити, що правові висновки Верховного Суду у постанові від 24.08.2023 року у справі № 620/18817/21 у більшій мірі стосуються розмежування спеціального розслідування та заходів державного нагляду (контролю), а у спірних правовідносинах встановлено пов`язаність нещасного випадку з діяльністю позивача. Крім того, у згаданій постанові не досліджувалось питання відповідності предмету перевірки абзацу 12 частини 1 статті 6 Закону України № 877-V.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 04 лютого 2019 року у справі № 807/242/14, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу, порушення контролюючим органом будь-яких вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

За такого правого регулювання та встановлених обставин, недотримання вимог статті 6 та 7 Закону № 877-V є порушенням порядку проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у формі перевірки та самостійною підставою для скасування акта індивідуальної дії, прийнятого за результатом такої перевірки, а саме постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП №ЗХ/ЛВ/31501/083/ПТ/ПС від 21.10.2024 року, винесеної заступником начальника відділу з питань праці північного регіону Управління інспекційної діяльності у Львівській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Климчук Наталією Анатоліївною. На думку суду, аналіз розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) не відповідають вимогам, що встановлені статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V, тому у відповідності до ст.10 цього закону позивач мав правові підстави для не допуску відповідача до перевірки.

Верховним судом у постанові від 23 червня 2022 року у справі №826/12155/17 зазначено, що порушення порядку проведення перевірки є суттєвими для визначення її результатів. Як наслідок, такі порушення суттєво впливають на законність та обґрунтованість прийнятого за наслідками такої перевірки акту індивідуальної дії з огляду на принципи, визначені статтею 3 Закону №877-V, зокрема об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю); здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Згідно із статтею 1 Конвенції № 81 Міжнародної організації праці 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі (далі - Конвенція), кожний член Міжнародної організації праці, для якого ця Конвенція є чинною, повинен забезпечувати систему інспекції праці на промислових підприємствах.

Водночас Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 380/6882/20 зауважує, що перелічені статтею 12 Конвенції № 81 права стосуються безпосередньо перевірки та виникають за умови забезпечення інспектора відповідними документами, що засвідчують повноваження на перевірку.

За змістом Закону № 877-V та Порядку № 823 до документів, які в розумінні статті 12 Конвенції № 81 забезпечують та засвідчують повноваження певного інспектора, у тому числі (…) відноситься наказ на перевірку.

Тотожна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2023 року у справі № 280/668/20.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, у рішенні ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Разом із цим, обов`язок суду обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 29 рішення ЄСПЛ від 9 грудня 2009 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП №ЗХ/ЛВ/31501/083/ПТ/ПС від 21.10.2024 року, винесена заступником начальника відділу з питань праці північного регіону Управління інспекційної діяльності у Львівській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Климчук Наталією Анатоліївною є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, враховуючи вищевикладені доводи та мотиви, суд прийшов до висновку, що позивач довів обґрунтованість заявлених вимог. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задвольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу з питань праці північного регіону Управління інспекційної діяльності у Львівській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Климчук Наталії Анатоліївни по справі про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/31501/083/ПТ/ПС від 21.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 та притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 188-6 КУпАП.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 23.04.2025.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська