Справа № 560/15913/24
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К.

за участю:секретаря судового засідання Левицької Ю.О. представників позивача Романюка В.М., Гетманюка О.В., представників відповідача Ткачук Н.І., Васьковської Ю.М.,
розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БАС-ІМПОРТ" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БАС-ІМПОРТ" звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.06.2024 №16708/2201-0701, №16709/2201-0701, №16713/2201-0701, №16712/2201-0701, №16711/2201-0701.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що за результатами проведення документальної планової виїзної перевірки податковий орган склав 29.04.2024 акт №11534/22-01-07-01/43838393 про результати проведення перевірки з питання правильності обчислення повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідач дійшов висновку, що товариством завищена сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2023 року, не складена і не зареєстрована податкова накладна на суму постачання без ПДВ 1778875,00 грн, ПДВ 355775,00 грн, несвоєчасно складені і зареєстровані податкові накладні від 15.06.2022 №166, від 09.05.2022 №114, від 24.05.2022 №135,від 05.05.2022 №103, від 13.05.2022 №120, від 12.05.2022 №188, від 27.05.2022 №141, несвоєчасно сплачений податок на додану вартість в сумі 93354,00 грн, здійснена реалізація пального без реєстрації платником акцизного податку в кількості 1072207,92 л. на загальну суму 38579245,69 грн, здійснена реалізація пального в кількості 1072207,92 л. на загальну суму 38579245,69 грн без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю, не зареєстрований модуль для зберігання палива об`ємом 30 м3. 19.06.2024 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення №16708/2201-0701, №16709/2201-0701, №16713/2201-0701, №16712/2201-0701, №16711/2201-0701. Стверджує, що спірні рішення є протиправними, оскільки відповідач не надав значення додатковим документам, зокрема наданим первинним документам - актам списання товарно-матеріальних цінностей, що були використані для забезпечення здійснення пасажирських перевезень, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. Проте, в Актах списання товарно-матеріальних цінностей, що були використані для забезпечення здійснення пасажирських перевезень, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки, містилась інформація щодо використання у господарській діяльності позивача води мінеральної (негазованої/слабогазованої). Водночас, права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку. Тому, посилання податкового органу лише на регістри та рахунки бухгалтерського обліку, без врахування самих первинних документів є необґрунтованим. Висновки контролюючого органу про реалізацію пального (дизельного палива) не містять жодних посилань на конкретно здійснені господарські операції, оформлені первинними документами відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". При цьому, реалізація пального - це будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального, які мають бути оформлені саме первинними документами (як і будь-які інші господарські операції) із зазначенням дати, місця, фізичного обсягу (об`єму чи ваги) та іншими обов`язковими реквізитами первинного документу. Контролюючому органу надані первинні документи - акти списання товарно- матеріальних цінностей, що використані для забезпечення здійснення пасажирських перевезень, акти заїзду транспортного засобу на технічне обслуговування, акти повернення транспортного засобу з технічного обслуговування. Також надані зведені відомості обліку понесених витрат та отриманих доходів внаслідок надання послуг з оренди транспортних засобів, пробіги транспортних засобів, меморандуми про партнерство та співпрацю та договори оренди транспортного засобу. Внаслідок укладення Меморандуму про партнерство та співпрацю з відповідними похідними від нього правочинами, в тому числі договорами оренди, отримав економічний ефект від здійснення продажу результатів послуг, тобто мав ділову мету, та правомірно використав у власній господарській діяльності (для забезпечення здійснення пасажирських перевезень) придбані товарно-матеріальні цінності, в тому числі дизельне пальне та мінеральну воду. Тобто, паливо-мастильні матеріали не відчужувались, а використовувались у власній господарській діяльності при здійсненні продажу результатів послуг. Господарські операції зі списання товарно-матеріальних цінностей, оформлені актами списання товарно-матеріальних цінностей, що використані для забезпечення здійснення пасажирських перевезень. Вважає, що відповідач не врахував надані додаткові документи, в тому числі первинні, та протиправно застосував штрафні санкції (за відсутності фактичного продажу нафтопродуктів). Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 30.10.2024 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 03.12.2024 о 10:00 год.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що у разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Відповідно до наведеної податкової норми факт встановлення контролюючим органом відсутності (нестачі) на об`єктах оподаткування платника податку товарів, такі товари вважаються використані платником в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. У зв`язку з тим, що посадовою особою ТОВ "БАС-ІМПОРТ" ОСОБА_1 шляхом проведення інвентаризації не підтверджено перебування на балансі товариства станом на 11.04.2024 товару (води мінеральної (газована/негазована) на загальну суму 1778875 грн, який рахувався в залишках на балансі 31.12.2023, відповідно до пункту 198.5 статті198 Податкового кодексу України такий товар був відсутній та вважається використаним в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. В порушення вимог пункту 44.1 статті 44, абзацу г пункту 198.5 статті198 Податкового кодексу України позивач занизив податкові зобов`язання з ПДВ в грудні 2023 року в сумі 355775 грн в результаті не нарахування податкових зобов`язань по товарах, під час придбання яких суми ПДВ були включені до податкового кредиту, та які невикористані в операціях, що є господарською діяльністю товариства. В порушення вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, пункту 11 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 товариство не склало 31.12.2023 та не зареєструвало в Єдиному реєстрі податкову накладну на суму постачання без ПДВ 1778875 грн, ПДВ 355775 грн. Зазначає, що основним видом діяльності позивача є торгiвля автомобiлями та легковими автотранспортними засобами. Водночас, у період, що перевірявся товариством не здійснювались пасажирські перевезення. До перевірки платником акти списання товарно матеріальних цінностей не надавались, проте надана копія наказу про інвентаризацію від 10.04.2024 №23ОД, яка була проведена на виконання листа ГУ ДПС у Хмельницькій області від 09.04.2024 року №4633/6/22-01-07-01-09 в присутності працівників ГУ ДПС у Хмельницькій області станом на 11.04.2024 та додатків до наказу оборотно сальдових відомостей по рахунку 10, 22 та 20 підписаних керівником ОСОБА_1 . Тому, згідно із відомостями по рахунку 22 станом на 11.04.2024 на балансі товариства обліковується вода мінеральна на загальну суму 1851043,73 грн. Перевіркою встановлено, що позивач здійснив реалізацію пального в розумінні підпункту 14.1.212. пункту 14.1 статті ПК України при фактичній передачі його третім особам, зокрема, ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС", АТП "Поділля-Тур", ТОВ "Корпорація ліній розвитку" під час заправки паливом транспортних засобів, які згідно договорів оренди передані у тимчасове платне користування зазначеним суб`єктам господарювання. На порушення підпункту 14.1.212. пункту 14.1 статті ПК України товариство здійснило операції з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку в кількості 1072207,92 л. на загальну суму 38 579 245,69 грн. Відповідно до пункту 117.3. статті 117 ПК України здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового. Тому на платника накладена штрафна санкція згідно з ППР №16711/2201-0701 на суму 38579245,69 грн. Крім того, в порушення підпункту 14.1.6. пункту 14.1 статті 14, підпункту 230.1.1 пункту 230.1 статті 230 ПУ України товариство не зареєструвало модуль для зберігання палива об`ємом 30 м3, як акцизний склад. Також, в порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" ТОВ "БАС-ІМПОРТ" здійснило реалізацію пального в розумінні підпункту14.1.212. пункту 14.1 статті 14 ПК України в кількості 1072207,92 л на суму 38579245,69 грн без наявності у товариства ліцензії на роздрібну торгівлю. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

03.12.2024 суд оголосив перерву до 17.12.2024 о 10:00 год.

Ухвалою від 04.12.2024 Хмельницький окружний адміністративний суд надав ОСОБА_2 , як представнику товариства з обмеженою відповідальністю "БАС-ІМПОРТ", доступ до справи №560/15913/24 через підсистему "Електронний суд".

11.12.2025 від сторін надійшли клопотання про долучення документів.

Усною ухвалою від 17.12.2024 суд відмовив у призначенні експертизи, визнавши клопотання безпідставним, закінчив підготовче провадження і призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 14.01.2025 о 14:30 год

Головне управління ДПС у Хмельницькій області подало пояснення по справі, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04.09.2024 у справі №640/18036/19.

13.01.2025 товариство подало клопотання про приєднання доказів.

14.01.25 суд оголосив перерву до 27.01.2025 о 10:00 год.

Позивач подав до суду додаткові пояснення.

27.01.2025 суд відклав розгляд справи у зв`язку із клопотання представника відповідача про ознайомлення та підготовки пояснень щодо наданих позивачем документів та призначив слухання на 04.02.2025 о 10:30 год.

31.01.2025 до суду надійшли пояснення представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області

04.02.2025 суд оголосив перерву до 19.02.2025 о 10:00 год та ухвалив надати позивачу підтверджуючі документи щодо факсиміле та відомості про печатки.

18.02.2025 позивач надав витребувані документи.

19.02.2025 суд відклав розгляд справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю представника позивача, слухання справи призначив на 11.03.2025 о 10:00 год.

Усною ухвалою від 11.03.2025 суд поставив викликати в судове засідання свідка - ОСОБА_1 та оголосив перерву до 17.03.2025 о 10:00 год.

Усною ухвалою від 17.03.2025 суд відмовив у призначенні експертизи та оголосив перерву до 26.03.2025.

Усною ухвалою від 26.03.2025 перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд встановив таке.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "БАС-ІМПОРТ" зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.07.2008.

На підставі наказу Головного ДПС у Хмельницькій області від 21.03.2024 №1167-П, від 11.04.2024 №1456-П проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Бас-Імпорт" за період діяльності з 25.09.2020 по 31.12.2023 з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, та за період з 25.09.2020 по 31.12.2023 з метою правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Результати перевірки оформлені актом від 29.04.2024 №11534/22-01-07-01/43838393, у якому відображені встановлені перевіркою порушення вимог: пункту 44.1 статті 44, абзацу г пункту 198.5 статті 198 ПК України; пунктів 201.1, п.201.10 статті 201 ПК України, пункту 11 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307; підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України; статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального"; підпункту 230.1.1 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Не погоджуючись із висновками відповідача у акті перевірки від 29.04.2024 позивач подав заперечення.

Листом від 14.06.2024 податковий орган висновки у акті перевірки від 29.04.2024 №11534/22-01-07-01/43838393 визнав правомірними та такими, що відповідають ПК України.

На підставі акту перевірки відповідач 19.06.2024 виніс податкове повідомлення-рішення:

№16708/2201-0701 від 19.06.2024 про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в грудні 2023 року в сумі 355775 грн в результаті не нарахування податкових зобов`язань на обсяг товарів, під час придбання яких суми ПДВ включені до податкового кредиту, та які не використані в операціях, що є господарською діяльністю товариства,

№16709/2201-0701 щодо не складення 31.12.2024 та реєстрації податкової накладної на суму постачання без ПДВ 1778875 грн, ПДВ 355775 грн,

№16711/2201-0701 про здійснення операції з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку в кількості 1072207,92 л на загальну суму 38579245,69 грн,

№16713/2201-0701 щодо реалізації пального в розумінні підпункту 14.1.212. пункту 14.1 статті 14 ПК України в кількості л 1072207,92 на загальну суму 38579245,69 грн. без наявності у них ліцензії на роздрібну торгівлю,

№16712/2201-0701 про відсутність зареєстрованого модулю для зберігання палива об`ємом 30 м3, як акцизний склад.

17.07.2024 позивач подав до Державної податкової служби України скаргу на податкові повідомлення-рішення від 19.06.2024.

Рішенням від 13.09.2024 Державна податкова служба України скаргу залишила без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 19.06.2024 №16708/2201-0701, №16709/2201-0701, №16713/2201-0701, №16712/2201-0701, №16711/2201-0701, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Податкове повідомлення-рішення від 19.06.2024 №16711/2201-0701 про застосування до позивача штрафу на загальну суму 38 579 245,69 грн грунтується на викладених в акті перевірки від 19.06.2024 висновках відповідача про порушення підпункту 14.1.212 пункту 14.1-статті 14, підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України у зв`язку з реалізацією пального на загальну суму 38 579 245,69 грн без реєстрації платником акцизного податку.

За даними перевірки у період з 25.09.2020 по 31.12.2023 позивач придбав паливо (дизельне паливо, бензин) як по картках так і у фізичному вимірі на загальну суму 72 935 048,69 грн. Пальне, придбане по картках, обліковувалось позивачем в бухгалтерському обліку на субрахунку 2031 «Паливо», у фізичній вазі - на субрахунку 2032 «Паливо». У вказаний період позивач списав паливо на заправку власних транспортних засобів, переданих в оренду відповідно до договорів оренди транспортних засобів, укладених з ТОВ «Люкс-Рейзен-Біс», на суму 38 579 245,69 грн.

Вважаючи операції з заправки позивачем транспортних засобів, переданих в оренду, реалізацією дизельного палива, відповідач спірним рішенням застосував на підставі пункту

117.3 статті 117 ПК України наклав на позивача штраф у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального за здійснення операцій з реалізації пального без реєстрації позивача платником акцизного податку.

Відповідно до підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Підпунктом 212.1.15 пункту 212.15 статті 212 ПК України передбачено, що платником акцизного податку є особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), постійне представництво, які реалізують пальне або спирт етиловий.

За змістом пункту 213.1 статті 213 ПК України об`єктами оподаткування є операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції).

Згідно з підпунктом 14.1.141-1 пункту 14.1 статті ПК України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України.

Перелік підакцизних товарів, що відповідають певним кодам товару (продукції) та їх описам згідно з УКТ ЗЕД, які є пальним, та ставки акцизного податку визначені підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України.

За визначенням підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це, зокрема, приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Суд встановив, що основним видом господарської діяльності позивача є надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

25.02.2021 позивач та ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» уклали Меморандум про партнерство та співпрацю шляхом об`єднання партнерській основі належного їм майна, людей та інших засобів і зусиль зобов`язуються співпрацювати в сфері перевезення пасажирів транспортом позивача і згідно ліцензій і дозволів, виданих ТОВ «Люкс-Рейзен Біс».

Умовами Меморандуму передбачено, що позивач зобов`язується за власний рахунок придбати, розмитнити та передати в оплатну оренду ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» транспортні засоби для перевезення пасажирів; забезпечувати технічну справність переданих в оренду транспортних засобів та наявність у них заправлених баків пального перед кожним рейсом; за власний рахунок забезпечувати пасажирів питною водою під час перевезення автотранспортом позивача (пункти 2.1.1 2.11.3 меморандуму). Водночас, ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» зобов`язалось за власний рахунок отримувати необхідні дозволи на перевезення пасажирів міжнародними маршрутами; забезпечувати орендовані транспортні засоби необхідними водіями з відповідним досвідом роботи та категорією; оплачувати комісійну винагороду агентів з продажу квитків на рейси з перевезення пасажирів, відповідну комерційну рекламу та оплату за заїзди транспортних засобів на місця посадки-висадки пасажирів; забезпечувати укладання договорів страхування пасажирів (пункти 3.1.1 3.1.5 меморандуму).

Відповідно до пунктів 5.1-5.5 меморандуму сторони у жоден спосіб не передають одна одній право власності на товарно-матеріальні цінності, які використовуються ними для виконання предмета меморандуму; усі витрати на товарно-матеріальні цінності кожної зі сторін цього меморандуму вважаються безпосередніми (прямими ) господарськими витратами тієї сторони, яка є власником відповідного майна; позивач отримує кошти від здачі ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» в оренду транспортних засобів для перевезення пасажирів та самостійно сплачує податки з них; ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» отримує кошти від продажу квитків на пасажирські перевезення та самостійно сплачує з них податки.

На виконання меморандуму позивач уклав з ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» ряд договорів оренди транспортних засобів, відповідно до яких передав в тимчасове платне користування орендаря транспортні засоби, які визначаються в акті приймання-передачі, для господарських потреб орендаря шляхом їх використання для внутрішніх та міжнародних перевезень пасажирів/вантажів (пункти 1.1.-1.3 договорів). Договорами перебачено, що орендар сплачує на користь Орендодавця орендну плату за користування транспортними засобами з розрахунку 2,0 гривні з ПДВ за 1 (один) кілометр пробігу транспортного засобу під час здійснення внутрішнього та міжнародного перевезення пасажирів/вантажів; крім орендної плати, орендар відшкодовує орендодавцю вартість палива та паливо-мастильних матеріалів в розмірі 8,00 гривень з ПДВ за 1 км пробігу транспортного засобу під час здійснення внутрішнього та міжнародного перевезення пасажирів/вантажів та вартості запасних частин в розмірі 2,00 гривні з ПДВ за 1 кілометр пробігу транспортного засобу під час здійснення внутрішнього та міжнародного перевезення пасажирів/вантажів (пункти 2.1 -2.2); передача транспортного засобу орендарю підтверджується актом приймання- передачі транспортного засобу який підписується сторонами (пункт 3.4); орендодавець зобов`язується передати транспортний засіб у технічно справному стані для вільного користування ним орендарю на умовах цього договору. Протягом усього строку дії договору за власні кошти підтримувати транспортний засіб у належному стані, включаючи проведення поточного та капітального ремонту і надання необхідного приладдя. Страхувати транспортний засіб і відповідальність за шкоду, яку може бути заподіяно ним або у зв`язку з його експлуатацією. Проводити технічний огляд транспортного засобу, перевірку відповідності технічного стану до вимог законодавства, оформляти та сплачувати платежі, пов`язані з проведенням зазначених заходів (пункт 4.1).

Додатковими угодами від 11.12.21 №1, від 01.09.2022 №1, від 25.01.2022 №1, від 03.02.2023 позивач і ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» до договорів оренди змінили розмір орендної плати.

На виконання договірних зобов`язань позивач протягом дії договорів оренди здійснював технічне обслуговування та заправку автомобілів, переданих в оренду, дизельним паливом, придбаним для вказаних цілей. Для зберігання пального позивач використовував модуль об`ємом 30 куб м , який обліковується на балансі товариства,

Зазначене підтверджується актами заїзду транспортного засобу на технічне обслуговування, актами повернення транспортного засобу з технічного обслуговування, актами списання товарно-матеріальних цінностей, що використані для забезпечення здійснення пасажирських перевезень, та звітами про пробіг транспортних засобів, а також зведеними відомостями обліку понесених витрат та отриманих доходів внаслідок надання послуг з оренди транспортних засобів.

Господарські операції з постачання позивачем послуг оренди транспортних засобів оформлялись позивачем та ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» актами прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг), до яких включені: оренда транспортного засобу, відшкодування витрат палива та паливо-мастильних матеріалів, відшкодування витрат запасних частин, та відповідними податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних. Розрахунок за надані послуги оренди здійснений в повному обсязі.

Списання у бухгалтерському обліку дизельного палива, використаного для заправки транспортних засобів, переданих в оренду, здійснювалось на підставі актів приймання передачі послуг оренди та звітів по пальному. Відображалось позивачем кореспонденцією рахунків: Дт 903 «Собівартість реалізованих послуг» Кт 203.2 «Паливо модуль» на загальну суму 38 579 245,69 грн.

За визначенням підпункту 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. (підпункт 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Отже, для цілей Податкового кодексу України ознакою постачання послуг є їх споживання в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

У договорах оренди транспортних засобів, укладених на виконання Меморандуму про співпрацю, позивач та ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» узгодили, що предметом цих договорів є оренда транспортних засобів, визначених у акті приймання передачі, для використання їх у внутрішніх та міжнародних перевезеннях .

У Актах приймання передачі транспортного засобу, які є додатками до договорів оренди, сторони визначали марку, модель, рік випуску та інші характеристики транспортних засобів, що передаються в оренду.

У актах повернення транспортного засобу з технічного обслуговування, складання яких також передбачене умовами договорів оренди, якими сторони щомісяця оформляли фактичну передачу транспортного засобу в оренду після технічного обслуговування, сторони зазначали, що транспортний засіб пройшов перевірку на повну технічну готовність до наступного пасажирського перевезення, є повністю укомплектований (включно з питною водою для пасажирів) та заправлений пальним.

Отже, змістом послуги оренди, яку позивач надавав ТОВ «Люкс-Рейзен Біс», є тимчасове оплатне користування технічно справним транспортним засобом, укомплектованим питною водою для пасажирів та заправленим пальним.

Зазначене підтверджується щомісячними актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) оренди транспортних засобів, засвідченими підписами представників позивача та ТОВ «Люкс-Рейзен Біс», і податковими накладними на постачання послуг оренди, складених та зареєстрованих позивачем, відповідно до яких складовими вартості послуги оренди транспортного засобу є відшкодування витрат на технічне обслуговування та заправку автомобіля пальним і забезпечення пасажирів питною водою, актами списання товарно-матеріальних цінностей, для забезпечення здійснення пасажирських перевезень, щомісячними зведеними відомостями витрат та отриманих доходів внаслідок надання послуг з оренди транспортних засобів.

За змістом підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України для цілей розділу VI цього Кодексу реалізація пального або спирту етилового - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу / акцизного складу пересувного:

до акцизного складу;

до акцизного складу пересувного;

для власного споживання чи промислової переробки;

будь-яким іншим особам.

Водночас, продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг) (підпункт 14.1.203 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Суд вважає, що, правовідносини з реалізації пального в розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України, предметом яких є товар пальне, за своєю суттю та податковими наслідками відрізняються від правовідносин з постачання послуг оренди транспортних засобів, заправлених пальним, яке здійснювалось позивачем відповідно до договорів оренди та Меморандуму про співпрацю, укладених з ТОВ «Люкс-Рейзен Біс».

Суд також враховує, що обов`язковою умовою для застосування положень підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України є наявність у платника податку акцизного складу / акцизного складу для зберігання та відпуску пального або спирту етилового.

Перевіркою встановлено, що заправку автотранспортних засобів, що передавались в оренду, позивач здійснював з модуля зберігання пального об`ємом 30 куб м., відповідно до ліцензії на право зберігання пального для потреб власного зберігання терміном дії з 14.06.2022 по 14.06.2027 (стор. 33 Акту).

За даними перевірки списання позивачем палива на суму 38 579 245,69 грн в обсязі 1072207,92 л. для заправки транспортних засобів, переданих в оренду з модуля зберігання пального відбулось за період з 14.06.2022 по 31.12.2023 (стор 30-31 акту).

Водночас, надані позивачем первинні та інші документи, відображені в бухгалтерському обліку, зокрема договори оренди транспортних засобів, акти приймання передачі транспортних засобів, акти приймання передачі послуг оренди, акти повернення транспортного засобу з технічного обслуговування, акти списання товарно-матеріальних цінностей, що використані для забезпечення здійснення пасажирських перевезень, відомості пробігу транспортних засобів, тощо, свідчать що послуги оренди транспортних засобів з заправкою їх пальним, надавались позивачем протягом лютого 2021 грудня 2023 років.

Отож, відображені в акті перевірки відомості про списання позивачем в період з 14.06.2022 по 31.12.2023 дизельного палива на суму 38 579 245,69 грн в обсязі 1072207,92 л. для заправки транспортних засобів, переданих в оренду, з модуля зберігання пального об`ємом 30 куб м, яке слугувало підставою для застосування до позивача штрафних санкцій, не відповідають наявним у позивача первинним документам.

Доводи відповідача щодо ненадання позивачем зазначених документів під час перевірки, суд не бере до уваги, оскільки ці документи були надані позивачем до заперечення на акт перевірки.

Таким чином, заправка транспортних засобів переданих в оренду, здійснювалась позивачем в період з 01.02.2021 по 31.12.2023, в тому числі з 14.06.2022 по 31.12.2023 з модуля зі зберігання пального. Проте, акт перевірки не містить відомостей про встановлення відповідачем наявності у позивача акцизного складу для зберігання пального в період з 01.02.2021 по 14.06.2022, що є обов`язковою умовою для застосування положень підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

З урахуванням викладеного, висновки відповідача про порушення позивачем підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14, підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України у зв`язку із здійсненням операції з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку в кількості 1072207,92 л на загальну суму 38 579 245,69 грн суд вважає безпідставними.

Посилання відповідача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04 вересня 2024 року у справі №640/18036/19, предметом дослідження у якій були послуги з заправки повітряних суден, суд не бере до уваги, оскільки зазначені правовідносини не є подібними з тими, які є предметом спору у цій справі.

Податкове повідомлення-рішення від 19.06.2024 №16713/2201-0701 про застосування до позивача штрафу на загальну суму 25000,0 грн грунтується на викладених в акті перевірки від 19.06.2024 висновках відповідача про порушення позивачем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) у зв`язку з реалізацією пального в розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України в кількості л 1072207,92 на загальну суму 38579245,69 грн. без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно зі статтею 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250000 гривень.

За даними перевірки позивач в порушення статті 15 Закону №481/95-ВР здійснив реалізацію пального в розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України в кількості 1072207,92 л на суму 38579245,69 грн без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю.

За визначенням статті 1 Закону №481/95-ВР в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Отже, в розумінні статті 1 Закону №481/95-ВР ознакою роздрібної торгівлі для цілей зазначеного Закону є продаж товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання.

Відповідачем не надані докази здійснення роздрібної торгівлі дизельним пальним громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання.

Натомість актом перевірки підтверджується факт використання позивачем дизельного пального для заправки транспортних засобів, переданих в оренду, для здійснення орендарем - ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» міжнародних пасажирських перевезень з метою отримання прибутку.

Умовами укладених позивачем та ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» Меморандуму про співпрацю та договорів оренди транспортних засобів передбачено, що сторони у жоден спосіб не передають одна одній право власності на товарно-матеріальні цінності, які використовуються ними для виконання предмета меморандуму; усі витрати на товарно-матеріальні цінності кожної зі сторін цього меморандуму вважаються безпосередніми (прямими ) господарськими витратами тієї сторони, яка є власником відповідного майна; позивач отримує кошти від здачі ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» в оренду транспортних засобів для перевезення пасажирів та самостійно сплачує податки з них; ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» отримує кошти від продажу квитків на пасажирські перевезення та самостійно сплачує з них податки. Орендар сплачує на користь Орендодавця орендну плату за користування транспортними засобами , відшкодовує орендодавцю вартість палива та паливо-мастильних матеріалів в розмірі 8,00 гривень з ПДВ за 1 км пробігу транспортного засобу під час здійснення внутрішнього та міжнародного перевезення пасажирів/вантажів та вартості запасних частин в розмірі 2,00 гривні з ПДВ за 1 кілометр пробігу транспортного засобу під час здійснення внутрішнього та міжнародного перевезення пасажирів/вантажів.

Отже, правовідносини з передачі позивачем транспортних засобів заправлених пальним, в оренду не відповідають ознакам роздрібної торгівлі, визначеним у статті 1 Закону №481/95-ВР.

Застосування відповідачем підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України для визначення суті порушення, яке слугувало підставою для застосування штрафу за роздрібну торгівлю пальним без відповідної ліцензії, встановленого статтею 17 Закону №481/95-ВР, суд вважає безпідставним.

Положеннями частини 1 статті 1 ПК України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Разом з тим, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом, зокрема, пального на території України регулює Закон №481/95-ВР.

Законом №481/95-ВР, який є спеціальним нормативно-правовим актом з питань регулювання роздрібної торгівлі пальним, не передбачене застосування підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України для цілей статті 15 Закону №481/95-ВР.

Тому, висновки відповідача про порушення позивачем статті 15 Закону №481/95-ВР у зв`язку з реалізацією пального в розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України в кількості л 1072207,92 на загальну суму 38579245,69 грн. без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суд вважає безпідставними.

Податкове повідомлення-рішення від 19.06.2024 №16712/2201-0701 про застосування до позивача штрафу в розмірі 1 000 000 грн грунтується на викладених в акті перевірки від 19.06.2024 висновках відповідача про порушення позивачем підпункту 230.1.1 пункту 230.1 статті 230 ПК України у зв`язку з відсутністю реєстрації модуля для зберігання палива об`ємом 30 м3, який знаходиться за адресою м.Хмельницький, вул. шосе Вінницьке 12/2Д як акцизного складу.

Відповідно підпункту 14.1.6. пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад -це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Згідно з пунктом б підпункту 230.1.1 пункту 230.1 статті 230 ПК України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

За даними перевірки позивач для ведення господарської діяльності використовував модуль для зберігання палива об`ємом 30 куб м. З цією метою позивач отримав ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер 2200149.

Перевіркою також встановлене здійснення позивачем заправки з зазначеного модуля дизельним паливом транспортних засобів, переданих у строкове платне користування з метою використання у пасажирських міжнародних перевезеннях в загальній кількості 1072207,92 л на загальну суму 38579245,69 грн.

З урахуванням приписів пункту б підпункту 230.1.1 пункту 230.1 статті 230 ПК України не підлягає реєстрації як акцизний склад, місце зберігання пального, яке використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам в розумінні підпункту 14.1.6 пункту14.6 статті14 ПК України.

Суд встановив, що висновки відповідача щодо здійснення позивачем реалізації пального в кількості 1072207,92 л на загальну суму 38 579 245,69 грн, шляхом заправки транспортних засобів переданих в оренду, є безпідставними. Водночас, суд вважає доведеним факт використання зазначеного дизельного пального в господарській діяльності позивача, основним видом якої є здавання транспортних засобів в оренду.

Тому, модуль для зберігання палива об`ємом куб м не підлягає реєстрації як акцизний склад.

Таким чином, передбачений пунктом 128 1.2. статті 128 1 ПК України штраф застосований до позивача безпідставно.

Податкове повідомлення-рішення від 19.06.2024 №16708/2201-0701 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в грудні 2023 року, на 355775,0 грн, грунтується на викладених в акті перевірки від 19.06.2024 висновках відповідача про порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, абзацу г пункту 198.5 статті 198 ПК України в результаті не нарахування податкових зобов`язань на обсяг товарів, під час придбання яких суми ПДВ були включені до податкового кредиту, які не використані в операціях, що є господарською діяльністю товариства.

За даними перевірки відповідно до договорів поставки від 01.08.2023 №090923 вода мінеральна, укладеного з ФОП ОСОБА_3 , та від 01.06.2022 року б/н, укладеного з ТОВ «Сатанівські води», позивач придбав воду негазовану «Прикарпатсько-Збручанська» 0,5 ПЕТ (Етикетка KLR BUS). Оплата за поставлений товар (вода мінеральна (негазована/слабогазована) здійснювалась у безготівковій формі згідно платіжних доручень

В період з 01.01.2022 по 31.12.2023 позивач придбав воду мінеральну (негазована /слабогазована) та плівку поліпропіленову (упакування) у ТОВ «Сатанівські води» по 0,5 л в кількості 238 000 шт на загальну суму 1 447 380 грн. в т.ч. ПДВ 241 230 грн. та у ФОП ОСОБА_3 в кількості 165 528 шт по 0,5 л на загальну суму 687 272 грн. в т.ч. ПДВ 114 545 грн.

ТОВ «Сатанівські води» склало та зареєструвало в ЄРПН податкові накладні, перелік яких наведено в акті перевірки на стор.17-18, на підставі яких позивач сформував податковий кредит у відповідних звітних періодах в загальній сумі 241 230 грн.

ФОП ОСОБА_3 склав та зареєстрував в ЄРПН податкові накладні на поставку води на загальну суму ПДВ 114 545 грн., перелік яких наведено в акті перевірки на стор.18, на підставі яких позивач сформував податковий кредит в сумі 114 545 грн.

Загальна вартість води, придбаної у цих суб`єктів господарювання, за період з 20.09.2020 по 31.12.2023 складає 2134650,0 грн, в тому числі ПДВ в сумі 355775,0 грн.

Перевіркою встановлено, що станом на 31.12.2023 вказана вода рахувалась в залишках по рахунку 209 «Інші матеріали» на загальну суму 1778875,0 грн.

З метою встановлення фактичного місцезнаходження товару (вода мінеральна (незагована/слабогазована), не реалізованого станом на 31.12.2023 та на 11.04.2024, при придбанні якого був сформований податковий кредит, листом №4633/6/22-01-07-01-09 від 09.04.2024 відповідач запропонував провести в присутності представників органу державної податкової служби інвентаризацію власних товарно- матеріальних цінностей (виробничі запаси, товари) та основних засобів станом на 11.04.2024 року.

Наказом №23ОД від 10.04.2024 «Про проведення інвентаризації у зв`язку з проведенням податкової перевірки» позивач призначив робочу інвентаризаційну комісію у складі працівників позивача.

Інвентаризація товарно-матеріальних цінностей проведена ви складських приміщеннях, які перебувають у використанні позивача на дату проведення інвентаризації за адресами: вул. Вінницьке Шосе 12/2 площею 30 кв.м., приміщення офісу вул. Вінницьке Шосе 12/2Д площею 271,65 кв. м., приміщення для здійснення господарської діяльності, та оформлена інвентаризаційним описом від 11.04.2024 року. В результаті інвентаризації станом на 11.04.2024 року встановлена нестача товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 1 778 875,0 грн, які обліковувались за дебетом рахунку 209 «Інші матеріали» в залишках станом на 31.12.2023.

На запит відповідача про надання пояснень щодо відсутності даного товару, який рахується на залишку станом на 11.04.2024 року відповідач відповідь не надав.

Вважаючи, що товарно-матеріальні цінності (вода) на загальну суму 2134650,0 грн, в тому числі ПДВ в сумі 355775,0 грн, не використана позивачем в господарській діяльності, відповідач, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем абзацу г пункту 198.5 статті 198 ПК України в результаті не нарахування податкових зобов`язань на обсяг товарів, під час придбання яких суми ПДВ були включені до податкового кредиту, які не використані в операціях, що є господарською діяльністю товариства.

Відповідно до підпункту а пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

За змістом підпункту а пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається, зокрема, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пункту 201.11 статті 201 ПК України.

Перевіркою не встановлені порушення позивачем вимог Податкового кодексу України щодо формування податкового кредиту по операціях з придбання у ТОВ «Сатанівські води» та ФОП ОСОБА_3 питної води в період з 20.09.2020 по 31.12.2023 на загальну суму 2134650,0 грн, в тому числі ПДВ в сумі 355775,0 грн.

Підпунктом г пункту 198.5 статті 198 ПК України встановлено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/ послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з пунктом 5 розділу І Положення про інвентаризацію активів і зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 02 вересня 2014 року N 879, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 р. за N 1365/26142, (далі Положення N 879) під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів.

Пунктом 5 розділу ІІ Положення N 879 визначено, що до початку перевірки фактичної наявності активів, зокрема, завершується обробка всіх документів щодо руху активів та формуються останні на момент інвентаризації реєстри прибуткових і видаткових документів або звіти про рух активів; визначаються залишки на дату інвентаризації.

Бухгалтерською службою складаються звіряльні відомості активів і зобов`язань, у яких відображаються розбіжності між даними бухгалтерського обліку і даними інвентаризаційних описів (актів інвентаризації) (пункт 20 розділу ІІ Положення N 879).

Відповідно до пункту 18 розділу ІІ Положення N 879 інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами.

Згідно з пунктом 1 розділу IV Положення N 879 висновки щодо виявлених розбіжностей між фактичною наявністю активів і зобов`язань і даними бухгалтерського обліку, які наводяться в звіряльних відомостях, та пропозиції щодо їх врегулювання відображаються інвентаризаційною комісією у протоколі, що складається після закінчення інвентаризації і передається на розгляд та затвердження керівнику підприємства.

Отже, відповідно до приписів Положення N 879 метою інвентаризації є порівняння даних бухгалтерського обліку на дату призначення інвентаризації та фактичної наявності відповідних активів. Результати інвентаризації активів оформляються інвентаризаційними описами або актами інвентаризації, які підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії.

Складений за результатами інвентаризації акт обстеження товарно-матеріальних цінностей на складських приміщеннях, які перебувають у використанні позивача на дату проведення інвентаризації, складений 14.04.2024 суд вважає неналежним доказом нестачі товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 1 778 875 грн, які обліковувались за дебетом рахунку 209 «Інші матеріали» в залишках станом на 31.12.2023, оскільки зазначений акт за своєю формою на змістом не відповідає вимогам Положення N 879, та не містить підпису представників позивача, які проводили інвентаризацію.

Зазначений акт складений лише на підставі аналізу оборотно-сальдової відомості по рахунку 209 «Інші матеріали» станом на 31.12.2023 та 14.04.2025 та даних Єдиного реєстру податкових накладних, у якому відсутня реєстрація податкових накладних по операціях з реалізації води мінеральної (газована/негазована) за період 01.01.2024 по 22.04.2024 (останній день перевірки). Не містить інформації про досліджені комісією первинні документи за період з 31.12.2023 по 14.04.2024, якими оформлене вибуття з бухгалтерського обліку позивача води питної на загальну суму 1 778 875 грн без ПДВ.

Посилання відповідача на ненадання позивачем під час перевірки первинних документів для встановлення причин відсутності на дату перевірки води питної на загальну суму 1 778 875 грн суд не бере до уваги, оскільки запити про надання копій документів від 19.04.2024, на який посилається відповідач в акті перевірки, не містить вимоги про надання первинних документів, які підтверджують використання позивачем питної води протягом зазначеного періоду.

Водночас суд враховує, що зазначені документи надані позивачем до заперечень на акт перевірки та не враховані відповідачем під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. При цьому відповідь на заперечення на акт перевірки не містить опису підстав для відхилення первинних документів позивача.

У постанові від 06 лютого 2020 року у справі N 807/1556/17 Верховний Суд зазначив, що за своєю суттю інвентаризація - це перевірка фактичної наявності майна та зіставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком. Нестачу товару можна виявити, коли відомі дані про залишки товару на початок інвентаризації та їх рух (вибуття, надходження) за звітний період. Відомості щодо даних залишку товарів на початок інвентаризації мають встановлюватися на підставі первинної документації. Відсутність інформації у відомостях інвентаризації про залишки запасів на початок звітної дати та вибуття (реалізації) запасів за визначений період взагалі виключає можливість вирахування нестачі (залишків) товару та підстави стверджувати про наявність нестачі товару.

Натомість надані позивачем до суду первинні та інші документи, зокрема Меморандум про співпрацю з ТОВ «Люкс-Рейзен Біс», договори оренди транспортних засобів, акти приймання передачі послуг оренди, податкові накладні про надання послуг оренди транспортних засобів, акти повернення транспортного засобу з технічного обслуговування, акти списання товарно-матеріальних цінностей, що використані для забезпечення здійснення пасажирських перевезень, зведена відомість понесених витрат, пов`язаних з надання послуг оренди, відомості пробігу транспортних засобів, тощо, за період з лютого 2021 грудня 2023 років, свідчать що забезпечення транспортних засобів питною водою для пасажирів, є складовою послуги оренди такого транспортного засобу разом із заправкою його пальним.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Положеннями абзацу другого вказаної норми платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 ПК України.

Відповідачем не заперечується факт придбання позивачем води питної у ТОВ «Сатанівські води» та ФОП ОСОБА_3 в період з 20.09.2020 по 31.12.2023 на загальну суму 2134650,0 грн, в тому числі ПДВ в сумі 355775,0 грн з метою використання в господарській діяльності, основним видом якої є здавання транспортних засобів в оренду.

Натомість висновок про використання позивачем зазначеного товару у операціях, які не є його господарською діяльністю, у зв`язку з встановленням нестачі води на дату проведення інвентаризації, сформований без дослідження відповідачем первинних документів, якими оформлене використання питної води у господарській діяльності позивача для забезпечення водою транспортних засобів. які передавались в оренду в період з 20.09.2020 по 31.12.2023.

Можливі порушення позивачем правил ведення бухгалтерського обліку у зв`язку із несвоєчасним відображенням в бухгалтерському обліку операцій з вибуття питної води для обладнання транспортних засобів, що передавались в оренду протягом спірного періоду з 20.09.2020 по 31.12.2023, оформлених наявними у позивача первинними документами, складеними у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV), не може слугувати підставою для висновку про використання цієї питної води поза межами господарської діяльності позивача.

Застосування відповідачем до спірних правовідносин абзацу другого пункту 44.1 статті 44 ПК України, яким встановлена заборона на формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами, суд вважає безпідставним, оскільки, первинні документи, які підтверджують вибуття питної води відповідачем не досліджувались.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними висновки відповідача про порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, підпункту г) пункту 198.5 статті 198 ПК України та заниження податкових зобов`язань з ПДВ в грудні 2023 року в сумі 355 775 грн в результаті не нарахування податкових зобов`язань по товарах, під час придбання яких суми ПДВ були включені до податкового кредиту, та які не використані в операціях, що є господарською діяльністю товариства.

Податкове повідомлення-рішення від 19.06.2024 №16709/2201-0701 про застосування до позивача штрафу за порушення пунктів 201.1 і 201.10 статті 201 ПК України та пункту 11 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015, №1307 у зв`язку з не складанням 31.12.2024 та реєстрацією податкової накладної на суму постачання без ПДВ 1778875 грн, ПДВ 355775 грн, у зв`язку з нестачею товару вартістю без ПДВ 1 778 875 грн ПДВ 355 775 грн, придбаного відповідно до договорів поставки від 01.08.2023 №090923 укладеного з ФОП ОСОБА_3 , та від 01.06.2022 року б/н, укладеного з ТОВ «Сатанівські води».

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з пунктом 11 Порядку заповнення податкової накладної та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.01.2016 р. за №137/28267 (далі - Порядок № 1307) у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/ послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Суд встановив, що висновки відповідача про використання позивачем води питної, придбаної у ТОВ «Сатанівські води» та ФОП ОСОБА_3 в період з 20.09.2020 по 31.12.2023 на загальну суму 2134650,0 грн, в тому числі ПДВ в сумі 355775,0 грн, у операціях, які не є його господарською діяльністю, є безпідставними.

Тому, у позивача не було обов`язку щодо складання та реєстрації податкової накладної на суму постачання без ПДВ 1778875 грн, ПДВ 355775 грн.

Відповідно, штраф в розмірі 3400,0 грн застосований до позивача неправомірно.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведена правомірність спірних податкових повідомлень-рішень. Тому, позов слід задовольнити.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог сплачений позивачем судовий збір слід стягнути а рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 19.06.2024 №16708/2201-0701, №16709/2201-0701, №16713/2201-0701, №16712/2201-0701, №16711/2201-0701.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 квітня 2025 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "БАС-ІМПОРТ" (шосе Вінницьке, 12/2,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29011 , код ЄДРПОУ - 43838393)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук