Справа № 260/8288/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2025 рокум. Ужгород№ 260/8288/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Павловій О.В.

за участю:

позивача: представник Король А.Ю., Подсоліна Л.В.,

відповідача: представник - Станкович В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області №130705-14/2228-2023 від 04.09.2023.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує протиправністю оскарженої вимоги, а її висновки вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам. Зокрема, заявляє, що нарахування плати за приймання дощових стоків було здійснено відповідно до умов укладеного з Ужгородською класичною гімназією договору із застосуванням відповідних коефіцієнтів. Окрім того, вказує на безпідставність тверджень відповідача про протиправність врахування премій при розрахунку відпускних, оскільки такі носили постійний характер. Також не погоджується з висновками, викладеними в акті ревізії, стосовно допущення порушень вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, в частині не оформлення дозволу органу державного архітектурно-будівельного контролю, з огляду на те, що проведені роботи стосувалися відновлення окремих конструкцій споруд після аварій, що не вимагає отримання ніяких дозволів. Вважає, що списання основних засобів підприємства було здійснено у порядку, встановленому чинним законодавством, враховуючи те, що первісна вартість таких об`єктів не перевищувала 50 тис. грн. Також звертає увагу суду на те, що підприємство відноситься до суб`єктів господарювання у комунальному секторі економіки, а тому дія наказу Міністерства фінансів України №11 від 23.01.2015 на нього не поширюється. Окрім того, відхиляє твердження відповідача про необхідність відображення в балансі підприємства вартості об`єкту основних засобів «каналізаційна мережа», оскільки таке залежить не тільки від волевиявлення позивача, але й потребує прийняття Ужгородською міською радою відповідного рішення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року було призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- Чи підтверджуються документально та нормативно висновки акта перевірки Управління Західного офісу Держаудитслжуби в Закарпатській області №13-07-05/02 від 21.07.2023 щодо необґрунтованого завищення розміру середньої заробітної плати працівників при розрахунку оплати (або компенсації) днів щорічної/іншої відпустки?

- Чи підтверджується документально розрахунок оплати (або компенсації) днів щорічної/іншої відпустки працівникам КП «Водоканал м. Ужгород», проведений інспектором Державної аудиторської служби за період з 01.01.2020 по 31.03.2023 та викладений в акті перевірки №13-07-05/02 від 21.07.2023 року? Якщо так, - у якій сумі?

- Чи підтверджується документально та нормативно правильність нарахування Відповідачем ЄСВ на фонд заробітної плати?

Проведення такої експертизи було доручено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса». Провадження у справі було зупинено до одержання результатів експертизи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року провадження у справі було поновлено для витребування від позивача додаткових документів.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року судом вирішено здійснювати подальший розгляд справи за матеріалами у змішаній формі. Окрім того, провадження у справі було зупинено до одержання результатів експертизи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року провадження у справі було поновлено для витребування від відповідача додаткових документів.

27 жовтня 2023 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву №130713-15/2755-2023 від 27.10.2023, в якому проти задоволення позову заперечив з мотивів безпідставності такого. Так, зазначив, що за результатами проведених заходів державного фінансового контролю діяльності позивача встановлено ряд порушень, зазначених в оскарженій вимозі. Вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного, на його думку, права, оскільки збитки у випадку відсутності факту їх добровільного відшкодування стягуються примусово в судовому порядку. Стосовно суті виявлених порушень зазначає, що за перевірений період підприємство недоотримало фінансові ресурси за надані послуги з приймання дощових стоків у зв`язку з неправильним проведенням розрахунків. Окрім того, встановлено зайве нарахування на заробітну плату та перерахування ЄСВ у зв`язку з неправильним нарахуванням відпускних, зокрема включення до бази нарахування одноразових премій. Також в ході ревізії встановлено факт завищення вартості проведених ремонтних робіт у зв`язку з початком здійснення таких без оформлення дозвільних документів. Окрім того, позивач проводив списання основних засобів внаслідок непридатності їх для подальшого використання без погодження з власником. Зазначив також, що ревізією виявлено факт завищення в обліку вартості об`єктів основних засобів внаслідок проведення дооцінки окремих об`єктів без погодження з власником. Звернуто увагу суду на допущені позивачем порушення законодавства під час проведення процедури закупівлі робіт "Будівельні товари", у зв`язку з чим на керівника підприємства складено протокол про адміністративні правопорушення.

28 листопада 2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив №1820 від 27.11.2023, в якій з доводами відповідача не погоджується. Зазначив, що обрахунок площі території та застосованого коефіцієнту вартості послуги з приймання дощових стоків здійснено на підставі відомостей Акту обстеження від 23.12.2019 та укладеного з Ужгородською класичною гімназією договору. Стосовно нарахування відпускних зазначив, що відповідачем не було враховано наданих заперечень та допущено арифметичні та логічні помилки. Звернув увагу суду на неправильному трактуванні відповідачем законодавчих норм, що регулюють питання містобудівної діяльності, оскільки при відновленні окремих конструкцій споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, дозвільні документи не вимагаються. Стосовно проведеного списання основних засобів внаслідок непридатності їх для подальшого використання без погодження з власником зазначив, що таке здійснено з урахуванням внесених законодавчих змін, що виключають необхідність такого погодження у разі списання повністю амортизованих основних фондів, первісна (переоцінена) вартість яких становить менше 50 тис. грн. Зауважив про некоректність застосування відповідачем положень наказу Міністерства фінансів України №11 від 23.01.2015, оскільки такий стосується суб`єктів державного сектору, тоді як позивач належить до суб`єктів господарювання у комунальному секторі економіки. Вважає також незрозумілими доводи відповідача в частині допущених порушень при здійсненні публічних закупівель, оскільки відповідна вимога контролюючого органу не містить жодних посилань на усунення будь-якого порушення, а має виключно рекомендаційний характер.

01 листопада 2024 року відповідач подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» додаткові пояснення, в яких висловив зауваження щодо результатів проведеної судово-економічної експертизи.

01 листопада 2024 року позивач також подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» додаткові пояснення у справі, в яких звернув увагу на висновку експерта щодо некоректності проведеного розрахунку посадовими особами відповідача оплати відпусток працівникам підприємства, що не дало можливості судовому експерту нормативно та документально підтвердити обґрунтованість виключення разових премій із розрахунку.

28 листопада 2024 року позивач подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» додаткові пояснення у справі, в яких вкотре наголосив на допущених відповідачем помилках як арифметичних, так і бухгалтерських під час проведення обрахунку відпускних, що свідчить про протиправність відповідного пункту вимоги.

11 березня 2025 року представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких пояснив порядок обрахунку площі та плати за приймання стічних вод до комунальної каналізації на підставі укладеного з Ужгородською класичною гімназією договору.

14 березня 2025 року представник позивача знову подав додаткові пояснення, в яких вказав на відсутність, на його думку, порушень, зазначених в п. 6 вимоги, оскільки підприємство неодноразово зверталося до уповноваженого власника щодо приведення у відповідність раніше затвердженого Порядку списання основних засобів до загальнодержавного порядку.

07 квітня 2025 року представник позивача подав до суду чергові додаткові пояснення стосовно протиправності, на його думку, зобов`язання підприємства погоджувати списання амортизованих основних засобів з органом місцевого самоврядування.

11 квітня 2025 року представник позивача подав до суду додаткові пояснення №703 від 11.04.2025, в яких надано пояснення стосовно протиправності п.п. 2, 4 та 7 вимоги.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив, та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у засіданні суду проти позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання п. 3.2.4.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на ІІ квартал 2023 року працівниками Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області (далі Управління) проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (далі КП «Водоканал») за період з 01.01.2020 по 31.03.2023, якою встановлено ряд порушень та недоліків, викладених в акті ревізії від 21.07.2023 №13-07-05/02.

Зокрема, в ході проведення ревізії повноти надходження, достовірності, правильності визначення та відображення в обліку доходів встановлено, що КП «Водоканал» за 2020 І квартал 2023 року надавало послуги по прийманню дощових стоків Ужгородській класичній гімназії на упорядкованій території у заниженому розмірі на загальну суму 112539,46 грн, що призвело до недоотримання підприємством фінансових ресурсів у відповідних періодах.

Так, аналізуючи договір №101/20 від 21.01.2020, укладений КП «Водоканал» з Класичною гімназією Ужгородської міської ради, встановлено, що при розрахунку площі впорядкованої території не була врахована площа газонів, яка становить 2,11 га, а замість площі дахів 0,7164 га було обраховано площу брукованих поверхонь із заниженим коефіцієнтом (0,7 0,5).

Також в ході проведення ревізії дотримання законодавства при нарахуванні працівникам КП «Водоканал» чергових та додаткових відпусток встановлено, що в порушення абз. 2 п. 4 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, при обчисленні заробітної плати для оплати часу відпусток за ревізійний період в розрахунок відпускних включались одноразові премії. Так, ревізією встановлено, що за період з 01.01.2020 по 31.03.2023 працівникам КП «Водоканал» зайво нараховано та виплачено відпускних на загальну суму 612818,60 грн, та як наслідок зайво проведено нарахувань на заробітну плату та перераховано єдиний соціальний внесок на суму 134820,09 грн.

В ході проведення ревізії використання коштів на капітальний ремонт та заміну аварійної ділянки встановлено, що підрядною організацією Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМХОТЕП ВВС» на об`єкті «Капітальний ремонт бункерів для піску із заміною опорної конструкції на КОС у м. Ужгород» до актів форми КБ-2в №2 та №3 за липень 2020 року включено роботи, які фактично не виконано, а саме: улаштування балок для перекриттів, підкранових і обв`язувальних на висоті від опорної площадки до 6 м при висоті балок до 500 мм. За результатами обмірів встановлено загальний обсяг виконаних робіт 7,3 м3, натомість у актах зазначено 8,9 м3, що призвело до завищення об`єму на 1,6 м3 з іншими супутніми витратами. Зазначене порушення призвело до завищення вартості робіт на суму 15437,52 грн.

Окрім того, ревізією встановлено, що на підставі укладеного Договору від 19.04.2021 №186/186-21 між КП «Водоканал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Континент Інвест Груп» на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт водопровідної мережі по вул. Одеській на віддалі від вул. Тихого до пр. Свободи, 61 63 (360 м)» загальною вартістю 1270427,00 грн були виконані роботи без отримання дозвільної документації від органу Державного архітектурно-будівельного контролю.

Під час проведення ревізії стану збереження державного майна, використання оборотних та необоротних активів було встановлено, що Ужгородською міською радою протягом 2020 І кварталу 2023 років спрямовано на реконструкцію основних засобів «каналізаційна мережа», яка обліковується в складі основних засобів підприємства, кошти міського бюджету, шляхом укладання договорів із підрядними організаціями по об`єкту «Будівництво відведення дощових стоків з вулиці Шишкіна» на суму 758769,09 грн. Однак вартість робіт по вказаному об`єкту Ужгородською міською радою не передана на баланс КП «Водоканал» та не відображена бухгалтерією в складі вартості об`єкту основних засобів «каналізаційна мережа», що призвело до заниження в обліку підприємства вартості основних засобів на зазначену суму.

Також ревізією дотримання законодавства при списанні основних засобів внаслідок непридатності їх для подальшого використання встановлено, що у ревізійному періоді КП «Водоканал» проводилось списання майна з порушенням законодавства, а саме: без погодження з власником. Так, КП «Водоканал» без рішення сесії Ужгородської міської ради за період з січня 2020 року по грудень 2022 року на підставі актів списано з обліку, як таких, що не підлягають подальшій експлуатації, 136 одиниць (найменувань) основних засобів на загальну суму 1780207,97 грн, за винятком основних засобів первісною вартістю за одиницю до 10000,00 грн, повністю амортизованих.

Окрім того, ревізією встановлено, що КП «Водоканал» у зв`язку з проведенням дооцінки окремих об`єктів завищено в обліку вартість об`єктів основних засобів, а саме: адміністративну будівлю, в т.ч. бомбосховище в підвальній частині, 2-х господарсько-побутових приміщень, гаражів та будівлю прохідної на загальну суму 25846686,48 грн, чим порушено вимоги абз. 1 п. 1 розділу VІІ Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів суб`єктів державного сектору, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №11, п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» та абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Після завершення ревізії не усунутими залишилися порушення, що призвели до втрат на загальну суму 3855496,04 грн.

04 вересня 2023 року КП «Водоканал» була надіслана вимога №130705-14/2228-2023 від 04.09.2023, в якій наголошено на необхідності вжити заходи щодо відшкодування наступних коштів:

- на суму 112539,46 грн недоотриманих доходів за надані протягом 2020 2022 рр. та І квартал 2023 року послуги з відведення дощових стоків і талих вод у комунальну каналізацію по договору №101/20 від 21.01.2020, укладеному між підприємством та Ужгородською класичною гімназією;

- на суму 747638,70 грн, внаслідок допущених порушень по оплаті праці шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів, коригування даних бухгалтерського обліку та звітності чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків;

- на суму 1199672,40 грн, у тому числі шляхом звернення до органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо отримання документів, що надають право на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт водопровідної мережі по вул. Одеській на віддалі від вул. Тихого до пр. Свободи, 61 63 (360 м)» чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків;

- на суму 15437,32 грн в якості відшкодування завищеної вартості виконаних будівельних робіт підрядною організацією ТОВ «ІМХОТЕП ВВС», у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків.

Окрім того, ВП «Водоканал» зобов`язано вжити наступні заходи:

- отримання від Уповноваженого власника дозволу на списання з обліку основних засобів, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода у зв`язку з непридатністю їх для подальшого використання (ліквідацією) вартістю 1780207,97 грн;

- отримання погодження від Уповноваженого власника щодо проведення дооцінки вартості окремих об`єктів основних засобів, а саме: адміністративної будівлі, в т.ч. бомбосховище в підвальній частині, 2-х господарсько-побутових приміщень, гаражів та будівлю прохідної для забезпечення достовірних даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства;

- забезпечити відшкодування за бухгалтерським обліком і звітністю збільшення балансової вартості основних фондів на суму витрат, пов`язаних з виконання робіт по об`єкту «Будівництво відведення дощових стоків з вулиці Шишкіна», які здійснено за кошти місцевого бюджету, у тому числі шляхом звернення до власника Ужгородської міської ради з приводу передачі на баланс підприємства вартості виконаних робіт;

- неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 та інших законодавчих актів, що регулюють правовідносини у цій сфері.

Не погоджуючись з вимогою Управління, КП «Водоканал» звернулося з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Правові й організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені приписами Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі - Закон №2939) (у редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2939, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Нормами чинного законодавства реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю покладено на Державну аудиторську службу України.

Згідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2939 головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 вказаної норми державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Ч. 1 ст. 4 Закону №2939 передбачено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

За змістом пунктів 1, 7, 10, 13 статті 10 Закону №2939 органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону №2939 орган державного фінансового контролю наділено правом, в тому числі, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Стосовно суті виявленого Управлінням порушення, в частині п. 2 оскарженої вимоги, суд зазначає наступне.

21 січня 2020 року між КП «Водоканал» та Класичною гімназією Ужгородської міської ради Закарпатської області (Абонент) було укладено договір №101/20 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації (арк. спр. 162 167, т. 2).

Відповідно до умов такого договору, надані послуги оплачуються за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП №1968 від 17.09.2019, зокрема, щодо відведення дощових та снігових стоків 8,26 грн за м3.

Кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається у рівні 100% кількості води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно з показниками водомірів, а у разі їх відсутності за узгодженням з Водоканалом за діючими нормами водоспоживання або іншими способами, передбаченими Правилами користування (п. 4.7 договору).

П. 4.8 договору встановлено, що згідно з рішенням виконкому Ужгородської міської ради №398 від 06.11.2007 та №329 від 15.10.2010 кількість відведених дощових стоків визначається по площах території і кількості опадів по даним гідрометеобюро за формулою:

- площа водонепрониклих поверхонь (включаючи площу дахів та поверхонь, які не відносяться до ґрунтових та газонів) * 0,7 * кількість опадів / 1000 = кількість відведених дощових стоків в куб. м;

- площа щебеневих або брукованих поверхонь * 0,5 * кількість опадів / 1000 = кількість відведених дощових стоків в куб. м;

- площа газонів * 0,1 * кількість опадів / 1000 = кількість відведених дощових стоків в куб.м.

Згідно з відомостями п. 4.11 договору площа території Абонента, з якої відводяться дощові та снігові стоки, становить 7160,40 кв. м. (площа щебеневих та брукованих поверхонь) з використанням коефіцієнту 0,5.

В подальшому в наступних роках КП «Водоканал» та Класична гімназія Ужгородської міської ради Закарпатської області укладали нові договори на подачу води та приймання стічних вод, відповідно до умов яких встановлювали наступну вартість оплати послуг відведення дощових та снігових стоків: 13,48 грн за 1 куб. м 2021 рік, 16,34 грн за 1 куб. м 2022 рік та 16,34 грн за 1 куб. м 2023 рік (арк. спр. 188 204, т. 2).

З метою встановлення площ покриття та покрівель для подальшого нарахування плати за опади, які потрапляють на ці площі та відводяться у мережі каналізації, Ужгородської класичної гімназії Ужгородської міської ради, посадові пособи КП «Водоканал» склали акт обстеження від 23.12.2019.

Відповідно до акту обстеження, площа газонів, щебеневих та брукованих поверхонь Класичної гімназії Ужгородської міської ради Закарпатської області наступна:

- загальна площа земельної ділянки 28496,00 м2;

- площа водонепроникних поверхонь 7093,00 м2;

- площа ґрунтових поверхонь 550,00 м2;

- площа газонів 20853,00 м2 (арк. спр. 187, т. 2).

Згідно з таким актом нарахування плати за приймання дощових стоків здійснюється з площі у розмірі 7160,40 кв. м, яка обрахована, виходячи із наявних даних, з використанням відповідних коефіцієнтів до виду площі території, з якої відводяться стоки, а саме: 4965,10 кв. м (7093,00 кв м * коефіцієнт 0,7) водонепроникні площі; 110,00 кв. м (550,00 кв. м * коефіцієнт 0,2) ґрунтові площі; 2085,30 кв. м (20853,00 кв. м * коефіцієнт 0,1) газони.

Тобто площа газонів та даху вже включені у загальний розмір площі, з якої здійснюється нарахування плати за приймання дощових стоків.

Окрім того, відповідно до акту обстеження, у зв`язку з тим, що на об`єкті наявні як мережі дощової каналізації, так і господарсько-фекальної каналізації, які прокладені поруч одна з одною, а дощоприймачі приєднані як до одної, так і до іншої мережі, в усіх кришках люків наявні отвори, а самі люки змонтовані негерметично, подекуди нижче покриття, то в такому випадку дощові стоки потрапляють приблизно однаково як в одну мережу, так і в іншу. Тому нарахування плати за приймання дощових стоків здійснюється з площі у розмірі 7160,40 кв.м з коефіцієнтом 0,5 (50%).

При цьому зазначення в п. 4.11 укладеного з Класичною гімназією Ужгородської міської ради Закарпатської області договору площі щебеневих та брукованих поверхонь 7160,40 кв. м представники позивача пояснили допущеною опискою, що підтверджується відомостями акту обстеження.

Застосований КП «Водоканал» коефіцієнт стоку відповідає нормам ДСТУ 3013-95 «Гідросфера. Правила контролю за відведенням дощових і снігових стічних вод з територій міст і промислових підприємств», а також Правилам приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Ужгород, затвердженим рішенням Виконкому Ужгородської міської ради №341 від 27.07.2022.

Поряд з цим, посадова особа Управління під час проведення ревізії дійшла висновку про заниження позивачем обсягу дощових вод, що поступає в загальну сплавну міську каналізаційну мережу з території Ужгородської класичної гімназії за 2020 рік І кв. 2023 року на 8237,05 кв. м (зворот арк. спр. 160, т. 2). Як вбачається зі змісту акту ревізії, такий висновок ґрунтується на твердженні посадової особи Управління про неврахування позивачем площі газоні, яка становить 2,11 га, а замість площі дахів 0,7164 га було обраховано площу брукованих поверхонь із заниженим коефіцієнтом 0,7 0,5.

На підставі наданої Закарпатським обласним центром з гідрометеорології інформації посадовою особою Управління було проведено розрахунок оплати додаткового об`єму дощових вод з упорядкованих територій Ужгородської класичної гімназії, які не включені у діючі договори у 2020 І квартал 2023 року (арк. спр. 149 156, 160 161 т. 2).

Однак таке твердження посадової особи відповідача не узгоджується з матеріалами даної справи, зокрема з відомостями акту обстеження від 23.12.2019 щодо площ покриттів та покрівель.

Присутній в судовому засіданні аудитор надав пояснення щодо проведеного донарахування плати за додатковий об`єм дощових стоків у сплавну міську каналізаційну мережу. Так, ревізор зазначив, що при проведенні такого розрахунку він використовував відомості площі поверхонь, наявні в укладених між КП «Водоканал» та Класичною гімназією Ужгородської міської ради Закарпатської області договорах. Однак, як з`ясовано судом в таких було допущено описку в частині площ. При цьому підтвердив, що він не враховував дані акту обстеження від 23.12.2019.

Натомість за результатами розгляду даної справи судом встановлено, що площа газонів та дахів була врахована КП «Водоканал» про розрахунку оплати об`єму дощових вод, що поступають в загальну сплавну міську каналізаційну мережу, з урахуванням передбачених коефіцієнтів, а тому додатково нарахована за результатами проведеної перевірки їх вартість не підлягає відшкодуванню на підставі п. 2 вимоги.

Отже, заявлена позовна вимога в цій частині є правомірною та підлягає задоволенню.

Стосовно суті виявленого Управлінням порушення, в частині п. 3 оскарженої вимоги, суд зазначає наступне.

Заробітна плата, в розумінні ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі Закон) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Нормами ст. 2 Закону визначена структура заробітної плати. Так, до такої входить основна заробітна плата, яка є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки).

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 15 Закону, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 10 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII (далі КЗпП України) колективний договір укладається на основі законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Ст. 13 КЗпП України передбачено, що зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства, установи, організації (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.

Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 №3356-XII (далі Закон №3356) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Так, ревізією витрат на оплату праці встановлено, що на підставі наказів директора КП «Водоканал» нараховувались та виплачувались різні одноразові премії за виконання додаткових робіт, виконання аварійних робіт, премії до професійних свят, збільшення обсягів виконаних робіт, ліквідації аварій та інше.

Ревізією дотримання законодавства при нарахуванні працівникам КП «Водоканал» чергових та додаткових відпусток встановлено, що в порушення абзацу 2, пункту 4, розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (із змінами), при обчисленні заробітної плати для оплати часу відпусток за ревізійний період в розрахунок відпускних включались одноразові премії.

Так, в ході ревізії проведено перерахунок відпускних і встановлено, що за період з 01.01.2020 р. по 31.03.2023 р. працівникам КП «Водоканал» зайво нараховано та виплачено відпускних на загальну суму 612818,60 грн. та як наслідок - зайво проведено нарахувань на заробітну плату та перераховано єдиного соціального внеску на суму 134820,09 грн, в тому числі за 2020 рік - 208313,05 грн та ЄСВ 22% - 45828,87 грн, за 2021 рік - 220815,94 грн та ЄСВ 22% - 48579,51 грн, за 2022 рік - 162343,30 грн та ЄСВ 22% - 35715,53 грн та 1-й квартал 2023 року - 21346,31 грн та ЄСВ22% - 4696,19 гривень.

З огляду на зазначене посадова особа Управління дійшла висновку, що проведення завищених витрат на оплату відпусток в сумі 612818,60 грн та сплати єдиного соціального внеску по незаконно виплачених сумах по оплаті відпусток в сумі 134820,09 грн, призвело до матеріальної шкоди (збитків), завданих КП «Водоканал» в загальній сумі 747638,70 гривень.

В свою чергу позивач, заперечуючи проти висновків акту ревізії, стверджує, що будь-які одноразові премії при розрахунку відпускних не враховувалися. Так, заявляє, що працівникам робітничих професій КП «Водоканал» нараховувались та виплачувались виробничі премії відповідно до Положення про преміювання за виконання особливо важливих виробничих завдань (ліквідації аварійних ситуацій, вантажно-розвантажувальних робіт та інше), збільшення обсягів робіт тощо. Таке преміювання носило систематичний характер з огляду на часті аварійні ситуації та інтенсивність роботи працівників.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 (далі Порядок №100).

Цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується, в тому числі, у випадках надання працівникам усіх видів відпусток, передбачених законодавством (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами), або виплати їм компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до п. 2 Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

П. 3 Порядку №100 передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Премії та інші виплати, які виплачуються за два місяці або більш тривалий період, при обчисленні середньої заробітної плати включаються шляхом додавання до заробітку кожного місяця розрахункового періоду частини, що відповідає кількості відпрацьованих робочих днів періоду (місяців), за які такі премії та інші виплати нараховані. Така частина визначається діленням суми нарахованих премій та інших виплат на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів кожного місяця, що відноситься до розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати.

Згідно п. 4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються, в тому числі:

- виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками);

- одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо);

- премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності).

Отже, одноразові виплати, в тому числі премії, не включаються при розрахунку середньої заробітної плати для оплати часу відпусток. Поряд з цим, якщо такі премії та інші виплати виплачувалися за два місяці або більш тривалий період, то такі не можуть вважатися одноразовими та враховуються при обчисленні середньої заробітної плати у встановлений нормами Порядку №100 спосіб.

З метою дослідження питання документального та нормативного підтвердження правильності проведених посадовою особою Управління розрахунків оплати відпустки працівників КП «Водоканал» та нарахування при цьому єдиного соціального внеску, судом було призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Так, за результатами проведення такої експертизи було складено висновок експерта №205 від 20.08.2024. Як вбачається зі змісту такого висновку, в межах компетенції судового експерта-економіста документально та нормативно підтвердити висновки Акту перевірки Управління №13-07-05/02 від 21.07.2023 не надається за можливе щодо:

- необґрунтованого завищення розміру середньої заробітної плати працівників при розрахунку оплати (або компенсації) днів щорічної відпустки;

- розрахунків оплати (або компенсації) днів щорічної відпустки, проведених інспектором Державної аудиторської служби.

Зроблений висновок мотивовано тим, що у довідці по рокам зазначено недостатньо відомостей для проведення оцінки обґрунтованості розрахунків. Зокрема, у довідці одноразові премії вказано загальною сумою за весь розрахунковий період, який враховується для визначення оплати відпустки (12 календарних місяців) без розшифровки сум одноразових премій по місяцям та на підставі яких наказів підприємства вони були нараховані. Окрім того, матеріали ревізії не містять детальних розрахунків загального розміру разових премій по кожному з працівників із зазначенням № та дати наказу підприємства, підстав для проведення преміювання працівників та конкретної суми премії, які не враховувались при визначенні загальної суми заробітку, із якого ревізією проводився перерахунок оплати відпусток працівникам підприємства, що не дає можливості судовому експерту нормативно та документально підтвердити обґрунтованість виключення цих разових премій із розрахунку.

Самостійне визначення загального розміру разових премій по кожному з працівників із зазначенням № та дати наказу підприємства, підстав для проведення преміювання працівника та конкретної суми премії, передбачає проведення додаткових ревізійних дій що не належить до компетенції експерта-економіста. Проведення ревізійних дій є компетенцією виключно органів державного фінансового контролю.

Окрім того, представники позивача неодноразово звертали увагу суду на те, що у проведених посадовою особою Управління розрахунках наявні арифметичні помилки, допущені помилки в таблиці excel, що носять некоректні дані, та невраховані вимоги нормативно-правових актів, що застосовуються при обчисленні остаточної суми заробітної плати, зокрема в частині єдиного соціального внеску.

Так, аудитором під час здійснення розрахунку та внесення їх до таблиці у вигляді додатку до Акту, взято відрахування у фонди єдиного соціального внеску у розмірі 22% зі всіх працівників підприємства, однак не взято до уваги те, що на підприємстві працюють також робітники (внесені до вказаного переліку у таблиці) з інвалідністю, з яких відсоток відрахування єдиного соціального внеску здійснюється в розмірі 8,41%, відповідно норм чинного законодавства.

Також відповідачем невірно розраховано дні використаних відпусток, а також внесено дані про працівників, які взагалі не перебували у відпустках у зазнаний у довідці період.

Жодних спростувань вказаних тверджень представник відповідача та аудитор надати суду не змогли.

Доказами в адміністративному судочинстві, в розумінні ч. 1 ст. 72 КАС України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст. 77 КАС України обов`язок кожної сторона довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи покладений на відповідача процесуальний обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення, встановлені за результатами розгляду даної справи та проведеної судово-економічної експертизи висновки щодо неможливості підтвердження правильності проведених посадовою особою Управління під час здійснення ревізії розрахунків, суд вважає п. 3 вимоги необґрунтованою та, відповідно, протиправною, а тому вважає за необхідне таку скасувати.

Стосовно суті виявленого Управлінням порушення, в частині п. 4 оскарженої вимоги, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 19 квітня 2021 року між КП «Водоканал» та ТОВ «Континент Інвест Груп» було укладено договір підряду №186/186-21, відповідно до змісту якого підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами та засобами, на власний ризик виконати і здати замовнику об`єкт: ««Капітальний ремонт водопровідної мережі по вул. Одеській на віддалі від вул. Тихого до пр. Свободи, 61-63 (360 м)», відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та згідно з будівельними нормами та правилами відповідно до діючого законодавства в затверджений цим договором термін, а замовник зобов`язується надати підряднику проектно-кошторисну документацію, прийняти закінчений виконаний об`єкт, повністю оплатити вартість виконаних робіт і матеріалів (арк. спр. 14 18, т. 3).

П. 1.2 договору передбачено, що виготовлення (замовлення) та узгодження проектно-кошторисної документації, а також отримання дозволів на виконання робіт здійснює замовник.

Відповідно до змісту оскарженої вимоги, КП «Водоканал» зобов`язано відшкодувати кошти на суму 1199672,40 грн, у тому числі шляхом звернення до органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо отримання документів, що надають право на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт водопровідної мережі по вул. Одеській на віддалі від вул. Тихого до пр. Свободи, 61 63 (360 м)» чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків.

Підставою пред`явлення вимоги в цій частині слугували висновки посадової особи Управління, зроблені в акті ревізії, щодо виконання робіт за договором від 19.04.2021 №186/186-21 між КП «Водоканал» та ТОВ «Континент Інвест Груп» по об`єкту «Капітальний ремонт водопровідної мережі по вул. Одеській на віддалі від вул. Тихого до пр. Свободи, 61-63 (360 м)», загальною вартістю 12704127,00 грн без отримання дозвільної документації, що є порушенням п. 1.2 договору підряду.

Проте суд не може погодитися з таким висновком відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406 затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Так, відповідно до п.п. 3, 13 зазначеної постанови до переліку таких будівельних робіт відносяться, в тому числі, реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення внутрішніх систем водопостачання та водовідведення, у тому числі трубопроводів; відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів.

Отже, капітальний ремонт внутрішньої системи водопостачання та водовідведення, а також відновлення окремих конструкцій споруд з метою ліквідації наслідків аварій та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення не потребує отримання дозвільних документів.

З метою з`ясування необхідності отримання дозвільної документації, зокрема, повідомлення про початок будівельних робіт при здійсненні капітального ремонту аварійних ділянок водопровідної мережі КП «Водоканал» звернувся до начальника Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради №1417 від 15.09.2023 з проханням надати роз`яснення (арк. спр. 8, т. 3).

За результатами розгляду такого листа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради повідомило про відсутність необхідності отримання дозвільних документів у разі усунення аварійних ділянок мереж водопостачання та водовідведення для забезпечення життєдіяльності населення (лист №Н(СЛ)-19248-246550 від 15.09.2023) (арк. спр. 28, т. 1).

Тому оскільки роботи щодо ремонту існуючої водопровідної мережі по вул. Одеській на віддалі від вул. Тихого до пр. Свободи, 61-63 (360 м), що проводились КП «Водоканал», пов`язані з усуненням аварійних ділянок та з метою відновлення їх функціонування, що підтверджується дефектним актом від 16.07.2020, враховуючи положення п.п. 3, 13 Постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406 (арк. спр. 46, т. 3), суд вважає, що отримання дозволів на право виконання будівельних робіт не є обов`язковим.

Отже, заявлена в цій частині позовна вимоги є правомірною та підлягає задоволенню.

Стосовно суті виявленого Управлінням порушення, в частині п. 5 оскарженої вимоги, суд зазначає наступне.

Ревізією використання коштів на капітальний ремонт та заміну аварійних ділянок встановлено, що підрядною організацією Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМХОТЕП ВВС» на об`єкті «Капітальний ремонт бункерів для піску із заміною опорної конструкції на КОС у м. Ужгород» до актів форми КБ-2в №2 та №3 за липень 2020 року включено роботи, які фактично не виконано, а саме: улаштування балок для перекриттів, підкранових і обв`язувальних на висоті від опорної площадки до 6 м при висоті балок до 500 мм. За результатами обмірів встановлено загальний обсяг виконаних робіт 7,3 куб. м, натомість у актах зазначено 8,9 куб. м, що призвело до завищення об`єму на 1,6 куб. м з іншими супутніми витратами.

Зазначене порушення призвело до завищення вартості робіт на суму 15437,52 грн, в тому числі податок на додану вартість 2572,92 грн, чим порушено п. 6.4.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України №239 від 05.07.2013.

У зв`язку з виявленням такого порушення п. 5 вимоги Управління зобов`язало КП «Водоканал» вжити заходи щодо відшкодування завищеної вартості виконаних будівельних робіт підрядною організацією ТОВ «ІМХОТЕП ВВС» на суму 15437,32 грн, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків.

Заперечуючи проти правомірності вимоги в цій частині позивач заявляє, що виявлене в ході проведення ревізії порушення усунуте 24 липня 2023 року шляхом перерахунку ТОВ «ІМХОТЕП ВВС» суми завищення вартості виконаних будівельних робіт у розмірі 15437,32 грн платіжним дорученням №825 (арк. спр. 29, т. 1).

Вказана обставина відповідачем визнається як в поданому до суду відзиві, так і представником відповідача в судовому засіданні.

Тому враховуючи те, що виявлене порушення було самостійно усунуто КП «Водоканал» 24 липня 2023 року ще до винесення спірної вимоги (04 вересня 2023 року), суд вважає, що позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно суті виявленого Управлінням порушення, в частині п. 6 оскарженої вимоги, суд зазначає наступне.

Ревізією дотримання законодавства при списанні основних засобів внаслідок непридатності їх для подальшого використання встановлено, що у ревізійному періоді КП «Водоканал» проводилось списання майна з порушенням законодавства, а саме: без погодження з власником. Зокрема, КП «Водоканал» всупереч затвердженому рішенням Ужгородської міської ради №279 від 14.10.2011 Порядку списання, обміну, передачі, застави основних засобів, що перебувають у комунальній власності, без рішення сесії Ужгородської міської ради за період з січня 2020 по грудень 2022 року на підставі актів списано з обліку, як такі, що не підлягають подальшій експлуатації 136 одиниць основних засобів на загальну суму 1780207,97 грн, за винятком основних засобів первісною вартістю за одиницю до 10000,00 грн, повністю амортизованих.

Перелік основних засобів, що списані, на думку аудитора, з порушенням законодавчих вимог, наведений у складених довідках.

Нормативно обґрунтовуючи допущене в цій частині порушення, посадова особа Управління посилається на рішення VIII сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 14.10.2011 №279.

Так, рішенням VIII сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 14.10.2011 №279 затверджено Порядок списання, обміну, передачі, застави основних засобів, що перебувають у комунальній власності міста (далі Порядок №279).

Як вбачається з преамбули до вищезазначеного рішення Ужгородської міської ради таке прийнято на підставі п. 31 ч. 1 ст. 26 та ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з метою вдосконалення проведення операцій з основними засобами, що є комунальною власністю м. Ужгорода, оперативного вирішення питань їх використання, контролю за дотриманням законодавства при списанні, передачі, обміні, заставі майна, відповідно до Цивільного, Господарського, Бюджетного кодексів України, Законів України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Позивач вважає, що положення Порядку №279 не підлягають застосуванню при списанні основних засобів КП «Водоканал», оскільки такий не приведений у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України №1314 від 08.11.2007 (з урахуванням внесених до нього змін).

Проте суд не може погодитися з такою аргументацією позивача з огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України №1314 від 08.11.2007 визначає механізм списання об`єктів державної власності, якими є об`єкти незавершеного будівництва (незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи), матеріальні активи, що відповідно до законодавства визнаються основними засобами, іншими необоротними матеріальними активами. Натомість КП «Водоканал» являється підприємством комунальної власності територіальної громади міста Ужгорода, тому механізм списання основних засобів такого підприємства регулюється саме нормами Порядку №279. Рішення Ужгородської міської ради від 14.10.2011 №279 було чинним у спірний період, а тому підлягало застосуванню позивачем у своїй господарській діяльності.

Суд також відхиляє твердження представника позивача на те, що такий порядок був прийнятий на підстав постанови Кабінету Міністрів України №1314 від 08.11.2007, а тому повинен йому відповідати, оскільки жодних посилень на таке вказане рішення не містить.

Суд зазначає, що Ужгородська міська рада, як власник комунального майна КП «Водоканал» на підставі наявних законодавчих повноважень вправі самостійно визначати процедуру списання основних засобів, що перебувають у комунальній власності міста, а тому у разі чинності прийнятих нею в цій сфері норм, такі підлягають застосуванню підконтрольними об`єктами.

Поряд з цим, оцінюючи правомірність п. 6 вимоги щодо обов`язку КП «Водоканал» погоджувати списання визначених в довідці об`єктів основних засобів з уповноваженим власником, крізь призму затвердженого рішенням Ужгородської міської ради від 14.10.2011 №279 Порядку суд зазначає наступне.

П. 2.1 Порядку №279 зазначено, що списанню підлягає майно (основні засоби): непридатні для подальшого використання внаслідок фізичного та морального зносу, аварій, стихійних явищ (за умови, що відновлення їх є неможливим або економічно недоцільним і вони не можуть бути реалізовані); виявлених в результаті інвентаризації як нестачі, у т.ч. викрадені, та інше.

Відповідно до п. 2.2 Порядку №279, дозвіл на списання надається:

1) керівником установи щодо основних засобів первісною вартістю за одиницю (комплект) до 2500,00 грн, які мають нарахований 100% знос і перебували в експлуатації не менше 10 років (окрім будівель, споруд, приміщень, передавальних пристроїв, транспортних засобів), малоцінних необоротних матеріальних активів за умови, що вони перебували в експлуатації не менше одного року;

2) виконкомом міськради щодо нерухомого майна, транспортних засобів вартістю від 2500,00 грн до 5000,00 грн, об`єктів некапітального будівництва, санітарно-гігієнічного призначення, малих архітектурних форм, благоустрою, основних засобів, виявлених в результаті інвентаризації як нестача, у т.ч. викрадених, інших основних засобів;

3) міською радою щодо основних засобів первісною вартістю за одиницю (комплект) більше 5000,00 грн, які мають нарахований знос 100%;

4) керівником комунального підприємства щодо основних засобів первісною вартістю за одиницю до 10000,00 грн, повністю амортизованих, відповідно до цього порядку (за винятком підприємств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію).

Посадова особа Управління не заперечувала доцільності списання основних засобів, разом з тим дійшла висновку, що таке проведено з порушенням встановленого порядку за відсутності отримання погодження від Ужгородської міської ради.

Однак суд не може погодитися з таким твердженням відповідача з огляду на проаналізовані вище норми Порядку №279 в контексті дослідженого переліку списаних КП «Водоканал» основних засобів.

Так, як вбачається з сформованих посадовою особою Управління в ході проведення ревізії довідок списання основних засобів без дозволу міської ради, такі не відповідають встановленій абз. 3 п. 2.2 Порядку №279 вимозі, що є необхідною умовою для отримання погодження від органу місцевого самоврядування, а саме: сукупності факторів нарахованого зносу 100% та первісної вартості за одиницю більше 5000,00 грн.

Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 р. №92 затверджено Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби». Таке положення дає визначення поняттю «знос основних засобів», що застосовується в бухгалтерському обліку та розкритті у фінансовій звітності інформації про основні засоби, інші необоротні матеріальні активи.

Відповідно до такого зносом є сума амортизації об`єкта основних засобів з початку його корисного використання.

Залишкова вартість в розумінні такого Національного положення це різниця між первісною (переоціненою) вартістю необоротного активу і сумою його накопиченої амортизації (зносу).

Отже, нарахований знос 100% передбачає нульову залишкову вартість основних засобів.

Проте як вбачається з складених посадовою особою Управління довідок перелічені в таких об`єкти основних засобів не відповідали сукупності ознак, необхідних для отримання дозволу на їх списання від міської ради. Зокрема, їх зноси не дорівнював 100% або первісна вартість не перевищувала 5000,00 грн.

Таким чином, суд вважає безпідставними твердження відповідача про необхідність отримання дозволу на списання перелічених в додатках до акту ревізії основних засобів від Ужгородської міської ради.

Більше того, присутній в судовому засіданні аудитор проведений обрахунок в п. 6 вимоги вартості списаних з обліку основних засобів в розмірі 1780207,97 грн пояснив додаванням їх первісної вартості, що, на думку суду, є помилковим, оскільки така не відповідає даним бухгалтерського обліку про їх дійсну вартість (з урахуванням зносу).

Отже, провівши правовий аналіз заявлених в цій частині позовних вимог крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позову.

Стосовно суті виявленого Управлінням порушення, в частині п. 7 оскарженої вимоги, суд зазначає наступне.

Ревізією з питань проведення переоцінки основних засобів встановлено, що підприємством у жовтні 2022 року на підставі Договору від 20.10.2022, укладеного з ТОВ «Феміда» проведено дооцінку основних засобів з метою приведення її вартості до справедливої ціни, а саме 3-х будівель адміністративно-господарського призначення, які розташовані за адресою: м. Ужгород, вул. Митна, 1. Відповідно до Звіту за результатами дослідження ринку адміністративно-виробничої нерухомості в м. Ужгород від 25.10.2022 вартість оцінки визначена в доларах США на загальну суму 706800,00, що за курсом НБУ (36,5686 за 1 долар США) становить 25846686,48 грн. Зазначена дооцінка проведена на порушення абз. 2 п. 1 розділу VII Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів суб`єктів державного сектору економіки, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №11, відповідно до якого Рішення про проведення переоцінки об`єктів основних засобів державного сектору економіки погоджується з органом, уповноваженим управляти об`єктами державної (комунальної) власності, оскільки рішення про переоцінку не було погоджено із Уповноваженим органом управління.

При цьому зазначено, що вартість дооцінки об`єктів основних засобів відображена в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності підприємства за 2022 рік, що призвело до завищення їх вартості.

Так, з цього приводу суд враховує наступне.

20 жовтня 2022 року між Приватним підприємством «Феміда» (виконавець) та КП «Водоканал» (замовник) було укладено договір, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виконати для замовника консультативні послуги щодо визначення ринкової вартості об`єкту нерухомості, а саме: адміністративно-виробничого майнового комплексу, розташованого за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна, буд. 1 (арк. спр. 176, т. 2).

За результатами дослідження ринку адміністративно-виробничої нерухомості в м. Ужгороді Директором Приватного підприємства «Феміда» було складено звіт від 25.10.2022, в якому визначено вартість зазначених в договорі об`єктів нерухомості (арк. спр. 177, т. 2).

Жодних зауважень щодо проведеного розрахунку дооцінки вартості об`єктів нерухомого майна відповідач не заявляє.

Єдиною підставою винесення вимоги в цій частині є відсутність погодження уповноваженого орган на проведення такої дооцінки.

Проте суд вважає необґрунтованою зазначену Управлінням вимогу з огляду на відсутність будь-яких норм, що б вимагали від КП «Водоканал» здійснювати таке погодження.

Так, положення Статуту КП «Водоканал» передбачають необхідність погодження з уповноваженим власником (Департаментом міської інфраструктури) виключно відчуження основних засобів виробництва та передачу в оренду майна, закріпленого за підприємством. Натомість необхідність погодження дооцінки майна статутом підприємства не передбачена.

Відповідач всупереч своєму процесуальному обов`язку не навів будь-якого нормативного обґрунтування правомірності оскарженої в цій частині вимоги. При цьому суд вважає безпідставним посилання відповідача у відзиві на позов на норми ст. 137 Господарського кодексу України, оскільки Управлінням не доведено факти порушення КП «Водоканал» права оперативного управління, в тому числі, що б призвели до наявності підстав для вилучення надлишкового майно, а також майна, що не використовується, або майна, що використовується ним не за призначенням.

Поряд з цим суд вважає безпідставними посилання Управління на Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку основних засобів суб`єктів державного сектору, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №11, оскільки такі застосовуються виключно суб`єктами державного сектору, до якого КП «Водоканал» не відноситься. Більше того, Методичні рекомендації не є нормативно-правовим актом, носяться виключно рекомендаційний характер, а тому позивач не може нести негативні наслідки незастосування таких у своїй господарській діяльності.

На думку суду, дії КП «Водоканал» щодо дооцінки вартості об`єктів нерухомого майна за ринковою вартістю жодним чином не порушили права власності територіальної громади на належне їй нерухоме майно.

З огляду на вищезазначене позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно суті виявленого Управлінням порушення, в частині п. 8 оскарженої вимоги, суд зазначає наступне.

В ході ревізії встановлено, що Ужгородською міською радою протягом 2020 І кварталу 2023 років спрямовано на реконструкцію основних засобів «каналізаційна мережа», яка обліковується в складі основних засобів підприємства, кошти міського бюджету шляхом укладання договорів із підрядними організаціями по об`єкту «Будівництво відведення дощових стоків з вулиці Шишкіна» на суму 758769,09 грн. При цьому, відповідно до інформації, наданої Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради в листі від 22.06.2023 №560/30.01.12, вартість виконаних робіт (касових видатків) по об`єкту «Будівництво відведення дощових стоків з вулиці Шишкіна» склала 758769,09 грн. Вартість робіт по вказаному об`єкту Ужгородською міською радою не передана на баланс КП «Водоканал», відповідно не відображено бухгалтерією складі вартості об`єкту основних засобів «каналізаційна мережа», що призвело до заниження в обліку підприємства вартості основних засобів на зазначену суму, чим порушено вимоги абз. 16 ч. 4 п. 14 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» П(С)БО 7, п. 49 розділу 8 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 №561, п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 та абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України» від 16.07.1999 №966-ХІV.

У зв`язку з встановленням вказаного порушення Управління вимагало від КП «Водоканал» забезпечити відшкодування за бухгалтерським обліком і звітністю збільшення балансової вартості основних фондів на суму витрат, пов`язаних з виконанням робіт по об`єкту «Будівництво відведення дощових стоків з вулиці Шишкіна», які здійснено за кошти місцевого бюджету, у тому числі шляхом звернення до власника Ужгородської міської ради з приводу передачі на баланс підприємства вартості виконаних робіт.

Як вбачається з листа Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради №560/30.01-12 від 22.06.2023, у період з 2016 по І квартал 2023 року вартість виконаних робіт об`єкта будівництва «Будівництво відведення побутових стоків з вулиці Шишкіна», який станом на 31.03.2023 не переданий на баланс КП «Водоканал» складає 758786,09 грн, в тому числі: вартість виконаних будівельних робіт 683723,60 грн, відшкодування ПКД 51325,49 грн, проведення експертизи 9720,06 грн, здійснення технічного нагляду 14017,00 грн (акр. спр. 179, т. 2).

Відповідно до пп. 1 п. «а» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо організації за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах).

Згідно п. 4.1 Статуту КП «Водоканал» майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Майно підприємства є власністю територіальної громади міста (комунальною власністю) і закріплюється за підприємством на праві повного господарського відання (п. 4.2 Статуту КП «Водоканал»).

Отже, каналізаційна мережа населеного пункту, що перебуває на балансі КП «Водоканал», створеного місцевою радою для її експлуатації, належить до комунальної власності територіальної громади, що підтверджується статутом підприємства.

Поряд з цим, будь-яким нормативно-правовим актом або положенням Статуту не передбачено обов`язок КП «Водоканалу» звертатися до уповноваженого власника Департаменту міської інфраструктури, що здійснював виконання робіт з будівництва відведення дощових стоків за кошти місцевого бюджету, з вимогою передати такі об`єкти на баланс підприємства. На думку суду, така ініціатива належить виключно органу місцевого самоврядування, а позивач не може жодним чином на неї вплинути. В свою чергу без передачі таких об`єктів на баланс підприємства КП «Водоканал» не вправі відображати балансову вартість суми витрат, пов`язаних з виконання будівельних робіт, в своєму бухгалтерському обліку та звітності.

З огляду на вищенаведене п. 8 вимоги є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно суті виявленого Управлінням порушення, в частині п. 9 оскарженої вимоги, суд зазначає наступне.

В ході перевірки дотримання законодавства щодо організації та проведення процедури закупівель будівельних товарів згідно з ідентифікатором закупівель ID: UA-2021-12-07-012049-с встановлено порушення замовником (КП «Водоканал») абз. 2 та 3 п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про публічні закупівлі», в частині не відхилення учасника ТОВ «ОЛЛТЕХ», який не відповідав кваліфікаційному критерію, установленому ст. 16 Закону та встановленим абз. 1 ч. 3 ст. 22 Закону вимогам до учасника, а визначено його переможцем торгів. Окрім того, переможцем торгів ( ТОВ «ОЛЛТЕХ») не надано інформацію про відсутність підстав, визначених ч. 2 ст. 17 Закону у спосіб, визначений Замовником у п. 5 розділу 3 «Інструкції з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації. Проте КП «Водоканал» не відхилило такого переможця, а уклало з ним договір про закупівлю товарів на загальну суму 2853500,00 грн за результатами процедури закупівлі, проведеної з порушенням законодавства у сфері закупівель.

Вказані порушення відображені у висновку про результати моніторингу процедури закупівлі від 10.02.2022, який опубліковано в електронній системі закупівель, та належать до адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Замовником встановлені в ході моніторингу процедури закупівлі №UA-2021-12-07-012049-с порушення не усунуто, інформація про оскарження висновку до суду відсутня.

У зв`язку з виявленням такого порушення Управління вимагало від КП «Водоканал» неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 та інших законодавчих актів, що регулюють правовідносини у цій сфері.

Не погоджуючись з вказаним пунктом вимоги, КП «Водоканал» будь-яких обґрунтувань на спростування тверджень посадової особи Управління стосовно виявленого в ході проведення ревізії порушення не заявляє.

Натомість такі підтверджуються висновком про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2021-12-07-012049-с від 10.02.2022, наявним в Електронній системі публічних закупівель України ProZorro.gov.ua.

Відомості щодо оскарження вищезазначеного висновку відсутні, а позивач про вказану обставину не заявляє.

Отже, суд вважає такий висновок належним доказом допущення КП «Водоканал» порушення норм чинного законодавства під час проведення процедури закупівлі №UA-2021-12-07-012049-с.

Окрім того, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/13204/23 від 18.09.2023 директора КП «Водоканал» було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення законодавства про закупівлі у межах процедури закупівлі №UA-2021-12-07-012049-с.

З огляду на що суд вважає правомірним п. 9 вимоги щодо необхідності неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 та інших законодавчих актів, що регулюють правовідносини у цій сфері.

Більше того, на думку суду, така вимога не несе для позивача жодних негативних наслідків, натомість зобов`язує дотримуватися вимог чинного законодавства, що є безумовним обов`язком будь-якого учасника публічних закупівель.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що реглюються спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставин справ, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (місцезнаходження: вул. Митна, буд. 1, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ) до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати пункти 2 8 вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області №130705-14/2228-2023 від 04.09.2023.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (місцезнаходження: вул. Митна, буд. 1, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ) 2348,50 грн. (Дві тисячі триста сорок вісім гривень 50 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2025 року.

СуддяР.О. Ващилін