Справа № 160/30158/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
12.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо не проведення розрахунку розміру пенсії у відповідності із Законом ОСОБА_1 , за заявою/зверненням від 16.10.2024 з виключенням із розрахунку коефіцієнтів середнього заробітку для розрахунку розміру пенсії періодів з 01.07.2000 по 31.12.2003 року, та з 01.01.2004 по 30.06.2010;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , з 16.10.2024 року та виключити повністю із розрахунку коефіцієнтів середнього заробітку для розрахунку розміру пенсії періоди з 01.07.2000 по 31.12.2003 року, та з 01.01.2004 по 30.06.2010.
Позивач вважає таку відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
18.11.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подачу до суду відзиву на позовну заяву.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 отримано відповідачем 30.11.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.
У встановлений судом строк, відповідач з відзивом на позовну заяву до суду не звертався.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія обчислена, виходячи із середньомісячної плати за періоди роботи 01.07.2000 по 31.12.2003 року, та з 01.01.2004 по 30.06.2010.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 без урахування заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2003 року, та з 01.01.2004 по 30.06.2010.
Вважаючи протиправними дії відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв?язку з втратою годувальника.
Положеннями ст.27 Закону №1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= 3п х Кс, де: П - розмір пенсії; 3п - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю І групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього
Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.
Згідно з ч.2 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: 3п = 3с х (Ск : К), де: 3п - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; 3с - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (K31 + K32 + K33 + ... + Кзп ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Зі змісту положень ч.2 ст. 40 Закону №1058-IV вбачається, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою, до якої враховується коефіцієнт заробітної плати.
Показник індивідуального коефіцієнта заробітку прямо пропорційний розмір пенсії.
Разом з тим, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати обчислюється шляхом ділення суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески на суму середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.
Позивач звернувся із цим позовом, оскільки відповідач знизив розмір пенсії позивача, застосувавши коефіцієнти середнього заробітку для розрахунку розміру пенсії періодів з 01.07.2000 по 31.12.2003 року, та з 01.01.2004 по 30.06.2010, коли позивач не заключав договір цивільного страхування, не був платником податку з доходу тобто 32 %, а отже i не отримував заробітної плати до 2004 року, не був зареєстрований в Управління пенсійного фонду як платник страхових внесків, оскільки це не було передбачено чинним у той період законодавством. Указ Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва від 03.07.1998 року №727/98, яким було запроваджено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва, вказував про те, що суб`єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб`єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням (пункт 2 Указу). Аналіз вищевказаних положень Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва від 03.07.1998 року №727/98 свідчить про те, що фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, щомісяця сплачували єдиний податок в розмірі від 20 до 200 гривень, з яких не ними, а замість них органом Державного казначейства України в безумовному порядку перераховувалось 42 відсотки сплаченого єдиного податку до Пенсійного фонду України. Тому застосування ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до нього є: неправомірним, а визначення 0,00 грн при обрахуванню його коефіцієнту заробітної плати у період з 01.07.2000 року по 01.01.2004 рiк, та періоду з 01.01.2004 по 30.06.2010 рік шляхом ділення єдиного податку на середню ЗП по НГ знижує розмір його пенсії, оскільки зменшився коефіцієнт заробітної плати. Отже, період підприємницької діяльності зі сплатою фіксованого, та єдиного податку не є страховим стажем, а лише зараховуються до такого стажу, i тому не повинен враховуватись при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсій. Для обчислення пенсії повинна бути наявною саме заробітна плата (дохiд), тобто її фактичне нарахування чи отримання.
Суд погоджується з такими висновками, оскільки відповідно до положень ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Отже, вказаний період із загального страхового стажу не є страховим, а тому розмір пенсії позивача має бути обчислений без урахування заробітної плати за періоди страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 по 31.12.2003 року, та з 01.01.2004 по 30.06.2010.
Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, який був обчислений відповідачем на основі періодів, за які позивач не отримував заробітну плату та застосований для обчислення розміру пенсії позивача є протиправним та порушує права позивача.
З огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо застосування коефіцієнтів середнього заробітку для розрахунку розміру пенсії періодів з 01.07.2000 по 31.12.2003 року, та з 01.01.2004 по 30.06.2010, тому підлягає задоволенню похідна позовна вимога про зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , з 16.10.2024 року та виключити повністю із розрахунку коефіцієнтів середнього заробітку для розрахунку розміру пенсії періоди з 01.07.2000 по 31.12.2003 року, та з 01.01.2004 по 30.06.2010.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 968,96 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо не проведення розрахунку розміру пенсії у відповідності із Законом ОСОБА_1 , за заявою/зверненням від 16.10.2024 із виключенням із розрахунку коефіцієнтів середнього заробітку для розрахунку розміру пенсії періодів з 01.07.2000 по 31.12.2003 року, та з 01.01.2004 по 30.06.2010.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , з 16.10.2024 року та виключити повністю із розрахунку коефіцієнтів середнього заробітку для розрахунку розміру пенсії періоди з 01.07.2000 по 31.12.2003 року, та з 01.01.2004 по 30.06.2010.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 21 січня 2025 року.

Суддя О.В. Царікова