Справа № 200/8389/24
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року Справа№200/8389/24

Донецький окружний адміністративний суду у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Гоголя, будинок, 34, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Позов мотивований тим, що з квітня 2024 року вона отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області. При призначенні пенсії за віком їй не була виплачена грошова допомога, передбачена пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутня інформація про перебування у відпустках без збереження заробітної плати в наданій до заяви довідці від 16.05.2024 №01/27-28. Також відсутня сплата внесків в реєстрі застрахованих осіб за період стажу з 01.04.2024 на дату досягнення пенсійного віку.

Ухвалою суду від 24.12.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.01.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому зокрема зазначено, що за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961, заява позивача була відпрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Ухвалою суду від 24.02.2024 залучено до участі в адміністративній справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та витребувано у другого відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, наступні докази: відомості та докази на підтвердження факту ознайомлення позивача з рішенням № 62 від 31.05.2024, а саме: дата вручення адресатові; всі інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надати (надіслати) суду витребувані докази засобами електронного зв`язку через підсистему Електронний суд в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали.

Встановлено Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області 15-денний строк для надання відзиву на позов із поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів, у тому числі документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також, у разі надходження відповіді на відзив, подати свої заперечення у 5-денний термін з дня отримання відповіді на відзив, у разі наявності таких.

Витребуваних доказів суду не було надано, відзив на позовну заяву від відповідача 2 також не було надано.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.08.1987 працює на педагогічних посадах у закладах освіти, та відповідно до наданого розрахунку стажу форми РС-право (дата звернення 29.03.2024) позивачу враховано до стажу «Працівник освіти, соцзабезпечення» періоди роботи з 15.08.1987 по 31.12.2023. На той час, як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач працювала вчителем у Павлівському закладі загальної середньої освіти Вугледарської міської ради.

У квітні 2024 року позивачка, досягнувши віку 60 років, звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою від 29.03.2024 року про призначення їй пенсії за віком.

Також, як вбачається із заява від 25.05.2024 позивача про «допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами» та за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

ГУ ПФУ в Полтавській області прийняло рішення №62 від 31.05.2024, яким вирішено, що заява від 25.05.2024, щодо призначення одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону 1058 свідчить про відсутність права на призначення одноразової грошової допомоги, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посаді і в закладі державної та комунальної форми власності, передбаченій Переліком на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону 1058 28.04.2024. Відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, згідно поданої 25.05.2024 заяви, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Також до матеріалів справи додано лист Головне управління ПФУ в Донецькій області від 05.07.2024 №17611-15587/А-02/8-0500/24, якого вбачається, що 28.05.2024 засобами вебпорталу надана заява щодо виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та за результатами розгляду документів, долучених до заяви від 28.05.2024, рішенням від 04.06.2024 №62 відмовлено в призначенні ОГД через відсутність інформації про перебування у відпустках без збереження заробітної плати в наданій до заяви довідці від 16.05.2024 №01/27-28. Також відсутня сплата внесків в реєстрі застрахованих осіб за період стажу з 01.04.2024 на дату досягнення пенсійного віку.

Не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що він виник у зв`язку з невиплатою позивачці грошової допомоги, належної при призначенні пенсії за віком, з підстав відсутності інформація, що підтверджує роботу на посаді і в закладі державної та комунальної форми власності, передбаченій Переліком на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону 1058 28.04.2024, про що зазначено у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг від 31.05.2024 № 62.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частинами 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають зокрема: е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Згідно зі статтями 56, 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (надалі Порядок №1191), який містить такі норми:

1. Цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та механізм її виплати.

2. До страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені:

- переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років"

- переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".

4. Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

5. Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

6. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

7. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (надалі - Перелік №909), і до цього Переліку включені зокрема загальноосвітні навчальні заклади та такі посади у них: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Примітками 2, 3 до Переліку №909 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ. Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №200/854/19-а, для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" грошової допомоги при виході на пенсію по Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на зазначених вище посадах.

Суд установив, що за заявою позивачки у квітні 2024 року вперше призначена пенсія за віком. На день досягнення пенсійного віку 60 років позивачка працювала у Павлівському закладу загальної середньої освіти Вугледарської міської ради - на посаді вчителя. Записами у її трудовій книжці підтверджено, що з 1987 року і до досягнення пенсійного віку у квітні 2024 року вона безперервно працювала у закладах загальної середньої освіти на посаді вчителя.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1 від 01.02.2021 Павлівський заклад загальної середньої освіти Вугледарської міської ради є державною установою комунальної форми власності та має ідентифікаційний код 25688546. Працює на підставі Статуту.

Загалом на момент призначення позивачці пенсії за віком стаж її роботи у цих закладах освіти на посадах педагогічних працівників, передбачених Переліком посад педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963, становив понад 30 років, що підтверджується трудовою книжкою, відомостями про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб.

Натомість відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, розглядаючи заяву позивачки від 25.05.2024, щодо призначення одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону 1058 повідомило у рішенні від 31.05.2024 № 62 про відсутність права на призначення одноразової грошової допомоги, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посаді і в закладі державної та комунальної форми власності, передбаченій Переліком на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону 1058 28.04.2024.

Суд, порівнявши записи у трудовій книжці позивачки та надані відповідачами розрахунки, установив, що відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до спеціального страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги з 15.08.1987 по 31.12.2023, обчисленого ними в 36 років 4 місяців 14 днів.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1 від 01.02.2021 Павлівський заклад загальної середньої освіти Вугледарської міської ради є державною установою комунальної форми власності та має ідентифікаційний код 25688546. Працює на підставі Статуту.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, які долучені до пенсійної справи позивачки, періоди її роботи в Павлівського закладу загальної середньої освіти Вугледарської міської ради за 2000-2013 роки обліковані за кодом ЗПЗ055Е1.

Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб (Додаток 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску органам Пенсійного фонду України) за цим кодом враховується трудовий стаж працівників освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Отже за даними про трудову діяльність, позивач з серпня 1987 року по грудень 2023 року, коли вона вела викладацьку діяльність в Павлівському закладу загальної середньої освіти Вугледарської міської ради, зарахований до спеціального стажу працівника освіти, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються:

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

8) документи, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону: трудова книжка, копія наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб. У тих випадках, коли в трудовій книжці або відомостях про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення", від 04 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", додаються уточнюючі довідки закладів, установ або їх правонаступників, інші документи, що підтверджують такі відомості.

Суд зазначає, що чинне законодавство не вимагає від особи подання окремої заяви про виплату йому грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV. Виплата цієї грошової допомоги здійснюється на підставі заяви про призначення пенсії за віком, до якої додані необхідні документи (трудова книжка або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб), і не передбачає прийняття органом ПФУ окремого рішення про призначення чи виплату пенсіонеру грошової допомоги. Сума цієї грошової допомоги обчислюється у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, а її виплату здійснює орган ПФУ, в якому пенсіонер перебуває на обліку, одноразово одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Суд встановив, що позивачка в установленому порядку звернулася до відповідача- Головного управління ПФУ в Донецькій області за своїм місцем проживання за призначенням пенсії за віком, подавши відповідну заяву від 29.03.2024. Надані нею до заяви про призначення пенсії документи (трудова книжка, відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб та інші) підтверджували її право на виплату такої грошової допомоги і свідчили, що її спеціальний страховий стаж працівника освіти складає більше 36 років.

ГУ ПФУ в Донецькій області нарахувало позивачці пенсію за віком та з квітня 2024 року розпочало її виплату.

Однак виплата грошової допомоги при першій виплаті позивачці пенсії, як це передбачено пунктом 7 Порядку №1191, здійснена не була.

Це змусило позивачку додатково у травні 2025 року звернутися до відповідача- ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про виплату їй такої грошової допомоги.

Ця заява розглянута як заява про перерахунок пенсії іншим територіальним органом ПФУ, обраним за принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення ІКІС ПФУ ГУ ПФУ в Полтавській області, який прийняв за нею рішення від 31.05.2024 № 62 про відмову в перерахунку пенсії.

У цьому рішенні відповідач - ГУ ПФУ в Полтавській області навів хибні висновки щодо відсутність права на призначення одноразової грошової допомоги, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посаді і в закладі державної та комунальної форми власності, передбаченій Переліком на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону 1058 28.04.2024.

Отже оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 31.05.2024 № 62 року про відмову в перерахунку пенсії є протиправним, а позов про його скасування слід задовольнити.

При цьому, посилання відповідача - ГУ ПФУ в Донецькій області про відсутність інформації про перебування у відпустках без збереження заробітної плати та відсутні сплата внесків в реєстрі застрахованих осіб за період стажу з 01.04.2024 на дату досягнення пенсійного віку позивачкою, не можуть бути підставою для позбавлення позивача одноразової грошової допомоги, оскільки за ведення трудової книжки та обліком щодо перебування у відпустках (бухгалтерських документів) відповідає роботодавець.

Суд зауважує, що трудова книжка позивача містять всі необхідні записи про роботу у спірний період, а саме: відомості про навчальний заклад та період роботу, відомості про підприємство, дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи; ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 (справа № 208/6680/16-а (2а/208/245/16)) та від 24.05.2018 (справа № 490/12392/16-а).

Крім того, згідно з вимогами ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Під час розгляду справи по суті, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до підприємств, в якому працював позивач, або архівні установи для отримання відомостей щодо спірного періоду його трудової діяльності.

Відповідачем - ГУ ПФУ в Донецькій області також не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що записи за спірний період у трудовій книжці позивача є недійсними та недостовірними.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що після звернення позивача, відповідач - ГУ ПФУ в Донецькій області не вчинив жодних дій визначених ст. 101 Закону № 1788-XII.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах ГУ ПФУ в Донецькій області допустило протиправну бездіяльність, оскільки попри наявність у позивачки права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, та попри свій обов`язок при першій виплаті позивачці пенсії за віком виплатити їй також цю грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсій, цей обов`язок не виконало. Повноваження відповідача - ГУ ПФУ в Донецькій області у спірних правовідносинах не є дискреційними та не передбачають його права діяти на власний розсуд.

Тож суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог і визнати таку бездіяльність відповідача - ГУ ПФУ в Донецькій області протиправною, а права позивачки - відновити, зобов`язавши відповідача - ГУ ПФУ в Донецькій області - орган ПФУ в якому позивачка перебуває на обліку та отримує пенсію нарахувати та виплатити їй цю грошову допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, на користь позивачки слід стягнути судові витрати на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - ГУ ПФУ в Полтавській області, який прийняв незаконне рішення.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 34, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31.05.2024 № 62 про відмову в перерахунку пенсії.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов