Справа № 120/2929/22-а
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 120/2929/22-а

адміністративне провадження № К/990/16280/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі №120/2929/22-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 позов повернуто позивачеві з підстави. визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її у апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2023 задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку, а також надати докази сплати судового збору або наявність підстав для звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.

18.04.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі №120/2929/22-а.

З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 позовну заяву повернуто позивачеві з підстави визначеної пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2023 у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 відмовлено та апеляційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків скарги. Зокрема, суд вказав на пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення та відсутність належних та достатніх доказів звільнення позивача від сплати судового збору.

28.07.2023 на адресу суду апеляційно

інстанції надійшла заява щодо виконання ухвали від 26.06.2023, розглянувши яку, суд першої інстанції дійшов до висновку про часткове виконання скаржником вимог суду.

Зокрема, як в апеляційній скарзі, так і в заяві на виконання вимог суду, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ним отримано оскаржувану ухвалу від 26.10.2022, а апеляційну скаргу подано до суду - 18.11.2022, тобто, у встановлений ст. 295 КАС строк.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, відтак, строк звернення до суду позивачем, в даному випадку не пропущено.

01.08.2023 судом апеляційної інстанції винесено оскаржувану ухвалу про повернення апеляційної скарги, яка вмотивована тим, що скаржник у встановлений судом строк виявленого недоліку апеляційної скарги не усунув - не надав суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Вирішенню питання щодо повернення апеляційної скарги позивачу, передувало вирішення судом заявленого ним клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому скаржник просив суд апеляційної інстанції звільнити його від сплати судового збору посилаючись на скрутне матеріальне становище та відсутність в нього коштів. Проте судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем не додано доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору, ураховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік, відповідно до статті 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Повертаючи апеляційну скаргу позивачеві, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 не надав інформацію про розмір річного доходу за попередній календарний рік.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір"(далі - Закон №3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону №3674-VI, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій статті.

Відтак, Верховний Суд вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання, оскільки зазначені апелянтом доводи не підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліку апеляційної скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 296, 298, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі №120/2929/22-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Г. Стеценко

Судді Т.Г. Стрелець

Л.В. Тацій