Справа № 120/3482/25
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

22 квітня 2025 р. Справа № 120/3482/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неналежному розгляді заяви позивача від 02.12.2024, та зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну його заяву, отриману за вхідним номером П-1793/108 від 03.12.2024.

Ухвалою суду від 24.03.2025 зазначену позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Так, залишаючи позовну заяву без руху суд вказав на недотримання позивачем в повному обсязі вимог:

п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, відповідно до якого в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

п. 4 ч. 5 ст.160 КАС України, згідно якого в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

ч. 4 ст. 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, відповідно до яких позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів);

ч. 3 ст. 161 КАС України, згідно якої до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Цією ухвалою суд встановив позивачу 7-ми денний строк з дня отримання її копії для усунення недоліків позовної заяви, шляхом:

- зазначення ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та власного правильного реєстраційного номера облікової картки платника податків;

- уточнення позовних вимог в частині відображення дійсної дати його заяви, щодо якої ставиться питання про її повторний розгляд відповідачем;

- надання суду всіх доказів, які на думку позивача, підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- надання обґрунтованого клопотання про звільнення його від сплати судового збору з належними й допустимими доказами на підтвердження свого майнового стану та неможливості сплати судового збору за подання позову, або ж надання суду документу про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Також в ухвалі від 24.03.2025 суд звернув увагу позивача на недотримання ним статті 94 КАС України відповідно до ч. 2, 4, 5 якої передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З огляду на викладене, суд запропонував позивачу в порядку усунення цього недоліку позовної заяви надати суду належним чином завірені копії документів, що додані до позову в належній якості.

Крім того, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд також звернув увагу позивача на те, що із позовної заяви вбачається, що така підписана від імені ОСОБА_1 .

При цьому суд зауважив, що під підписом зазначається саме та особа, яка здійснює власноручний підпис. Також вказав, що відображений на позовній заяві зразок підпису від імені ОСОБА_1 вочевидь містить суттєві розбіжності між зразком підпису цієї особи, що відображений на копії довіреності від 04.05.2023, посвідченої секретарем Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області. Дана невідповідність підпису позивача є очевидною та не потребує будь-яких спеціальних знань (зокрема спеціаліста чи експерта), з огляду на що в суду виникають обґрунтовані сумніви в тому, що така позовна заява від імені позивача ймовірно могла бути підписана іншою особою, відомості про яку в позовній заяві відсутні. Ще більшої уваги такі сумніви набувають у зв`язку із тим, що за наявною в КП «Діловодство спеціалізованого суду» інформацією, подібний зразок рукописного підпису позивача, який відображено на цій позовній заяві, міститься і на багатьох інших позовних заявах поданих від імені різних позивачів. При цьому у всіх таких випадках позовні заяви подавалися нарочно до суду однією особою - ОСОБА_2 , на ім`я якого, власне, і видана довіреність, копія якої міститься в матеріалах цієї справи.

У зв`язку із викладеним, суд з метою достовірного встановлення того факту, що дана позовна заява підписана саме позивачем ОСОБА_1 , а не іншою особою, керуючись ч. 5 ст. 159 КАС України запропонував позивачу надати відповідне письмове підтвердження чи пояснення про те, хто є дійсним підписантом цієї позовної заяви.

Копія ухвали суду від 24.03.2025 отримана позивачем 05.04.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

17.04.2025 до суду поштою надійшла заява позивача, в якій останній висловив незгоду з ухвалою суду від 24.03.2025, вказавши, що на його думку копія такої ухвали для направлення позивачу неналежним чином завірена, а саме не містить підпису судді під текстом такої ухвали. Відтак, він таку ухвалу повертає без виконання.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність ухвали у зв`язку із неналежним, на його думку, посвідченням її копії, то суд вказує наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Розділом XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 №814 (далі - Інструкція з Діловодства) визначені питання засвідчення та видавання копій судових рішень і документів.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Розділу ІХ Інструкції з Діловодства копія судового рішення, виготовлена апаратом суду у паперовій формі, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати.

Пунктом 6 Розділу ІХ Інструкції з Діловодства копія судового рішення повинна відповідати оригіналу та може бути виготовлена у паперовій формі шляхом:

виготовлення ксерокопії з оригіналу судового рішення, яке знаходиться в матеріалах справи;

роздруківки електронного примірника судового рішення, оригінал якого збережений в АСДС, який містить електронні підписи відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги»;

роздруківки електронного примірника судового рішення, яке міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) в режимі повного доступу.

Відповідно до абзаців третього, п`ятого-восьмого пункту 9 Розділу ІХ Інструкції з Діловодства у разі засвідчення з оригіналу електронного документу, збереженого в АСДС, проставляється відмітка «Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду».

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені і прізвища, дати засвідчення копії.

Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа «Підпис».

Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду.

Якщо копія у паперовій формі складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на три проколи, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом відповідальної особи апарату суду, засвідчена відбитком печатки суду, із відміткою «Всього в копії _____ арк.», посади та власного імені і прізвища відповідальної особи апарату суду. Допускається засвідчувати копії документів поаркушно (пункт 10 Розділу ІХ Інструкції з Діловодства).

На переконання суду, оформлений та відправлений на адресу позивача примірник копії ухвали від 24.03.2025 в цілому відповідав зазначеним вимогам. Тим більше, доводи позивача в цій частині ніяким чином не могли впливати як на сприйняття мотивів залишення позовної заяви без руху так і не впливали на можливість усунення виявлених судом недоліків.

При цьому, як вже зазначалось вище, в ухвалі від 24.03.2025 суд вказав на низку недоліків позовної заяви та надав позивачу час для їх усунення. Втім, жодний з виявлених недоліків позовної заяви позивачем усунутий не був.

За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги ухвали суду від 24.03.2025 позивачем не виконано та недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунуто у той спосіб, який визначено судом.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

За правилами передбаченими частинами 5 та 6 статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене і беручи до уваги те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву ОСОБА_1 належить повернути позивачеві на підставі вищезазначених положень закону.

Окремо суд зауважує, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Сторона, яка задіяна у судовому розгляді справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 44 КАС України).

У пункті 37 рішення від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" Європейський суд з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Суд вважає, що повернення позовної заяви позивачу у зв`язку з невиконанням ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви переслідує легітимну мету та має розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Адже розгляд позовної заяви, яка складена без дотримання вимог КАС, не передбачений положеннями процесуального законодавства. При цьому, на переконання суду, встановлені судом недоліки позовної заяви є суттєвими і у своїй сукупності перешкоджають можливості вирішити питання про відкриття провадження за цією позовною заявою.

Отже, рішення про повернення позовної заяви у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви не є порушенням права на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду у належному (встановленому законом) порядку.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169,256, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович