Справа № 260/7281/24
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2025 року м. Ужгород№ 260/7281/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево, яким просить стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачево податковий борг у розмірі 2 041 484,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 2 041 484,81 грн, у т.ч. пеня в розмірі 1 041 246,13 грн за платежем 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб».

Контролюючим органом було здійснено всі визначені законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу, в тому числі, скеровано на адресу такого платника податків податкову вимогу. Однак такі дії не призвели до позитивного результату, а тому сума податкового боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Від представника відповідача до Закарпатського окружного адміністративного суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов не обґрунтований та безпідставний та просить суд у задоволенні такого відмовити, у зв`язку з тим, що поданий позивачем «Розрахунок» податкового боргу з КЕВ м. Мукачево станом на 01 липня 2023 р., а саме розрахунки земельного податку за 2020,2021,2022,2023, р.р. виходять за межі строку звернення до адміністративного суду.

Крім того, представник зазначив, що зважаючи на ситуацією, яка склалася на теперішній час в країні, з метою відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, коштів на дані видатки з державного бюджету не вистачає, тобто для сплати земельного податку необхідно виділення Міністерством Оборони додаткового фінансового ресурсу або перерозподілу ресурсу, виділеного Міністерством Оборони на 2024 рік, що зменшить спрямування бюджетних коштів на підвищення боєздатності підрозділів ЗС України та обороноздатності держави, в тому числі на закупівлю озброєння та військової техніки, матеріально-технічних засобів, забезпечення харчування особового складу, облаштування існуючих місць постійної дислокації та будівництво об`єктів для новосформованих військових частин, установ, та інші не менш важливі напрями. Тож перешкоджання виконання податкового зобов`язання може бути віднесено як до обставин, що виникли в результаті дії непереборної сили та інші обставини, за наявності яких у разі виявлення належної дбайливості боржник не в змозі виконати зобов`язання через дію непереборної сили.

24 квітня 2023 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив із запереченням щодо пропущення строку звернення.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Строки звернення до суду визначені ст.122 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями п.1.1. ст.1 ПК України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 41 ПК України органи державної фіскальної служби віднесено до переліку контролюючих органів, що здійснюють від імені держави функції контролю за своєчасністю і правильністю сплати суб`єктами господарювання податків і зборів, зокрема, шляхом проведення документальних невиїзних перевірок платників податків відповідно до статті 78 ПК України.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України надано право контролюючому органу, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У п.102.4 ст.102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Пункт 101.1 ст.101 ПК України передбачає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Як зазначено в п.101.2 цієї статті, під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що ПК України встановлено граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, по закінченню яких він уже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу статті 101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу (аналогічного правового висновку дійшов Касаційний адміністративний суду у складі Верховного Суд у постановах від 06.02.2018 у справі № К/9901/99/17 (807/2097/16), від 04.09.2018 у справі № 813/4430/16, Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду у постановах від 19.09.2019 у справі № 910/11620/18, від 31.10.2019 у справі № 925/1242/15, від 05.12.2019 у справі № 910/1678/19).

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

В подальшому, Постановами Кабінету Міністрів України, дія карантину неодноразово продовжувалася; запроваджений з 12 березня 2020 року карантин не переривався і тривав на момент подання даної позовної заяви, що є загальновідомою обставиною у розумінні ч.3 ст.78 КАС України.

Висновок про встановлення строків давності, врегульованих статтею 102 ПК України та реалізацію права на звернення до суду під час дії карантину викладений у Постанові Верховного Суду від 23.12.2022 у справі №140/12235/21 та полягає у наступному:

"Закони України від 17 березня 2020 року №533-ІХ "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" і від 13 травня 2020 року № 591-IX "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)", приймалися з метою спрощення адміністративних процедур і підтримки платників, зокрема щодо встановлення відповідних пільг в оподаткуванні чи звільненні від застосування штрафних санкцій за порушення у період дії карантину.

Податковим кодексом України зупинено перебіг усіх строків давності, визначених статтею 102 ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), у якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19). Тому з 18 березня 2020 року зупинився перебіг 1095-денного строку на примусове стягнення податкового боргу, зокрема, шляхом звернення до суду з позовом. До такого висновку призводить застосування граматичного (текстового) способу тлумачення положень абзацу 10 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, у якому відсутнє виокремлення будь- яких конкретних строків з-поміж урегульованих статтею 102 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що перебіг 1095-денного строку зупинився 18 березня 2020 року, тому строк давності для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу не є пропущеним, який виник після спливу 1095 днів.

Судом встановлено, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Мукачево () внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: 89600, м. Мукачево, вул. Берегівська Об`їздна, буд. 1 А та перебуває на обліку в податковому органі як платник податків та зборів.

У відповідача наявний податковий борг у розмірі 2041484,81 грн, у т.ч. пеня в розмірі 1041246,13 грн за платежем 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб».

Податковий борг виник у зв`язку з тим, що відповідачем до податкового органу самостійно подано звітні податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):

- № від 12.02.2020 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за жовтень-грудень 2020 року в розмірі 98 069,19 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 32 689,74 грн, за грудень у розмірі 32 689,71 грн);

- № від 10.02.2021 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2021 рік у розмірі 392 276,85 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 32 689,74 грн, за грудень у розмірі 32 689,71 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 306 817,00 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 25 568,08 грн, за грудень у розмірі 25 568,12 грн);

- № від 15.02.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 30 681,70 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 2 556,81 грн, за грудень у розмірі 2 556,79 грн);

- № від 22.03.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 3 068,17 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 255,68 грн, за грудень у розмірі 255,69 грн);

- № від 12.02.2020 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за жовтень-грудень 2020 року в розмірі 2 662,23 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 887,43 грн, за грудень у розмірі 887,37 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 11 714,01 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 976,17 грн, за грудень у розмірі 976,14 грн);

- № від 12.02.2020 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за жовтень-грудень 2020 року в розмірі 3,02 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 1,01 грн, за грудень у розмірі 1,00 грн);

- № від 12.02.2020 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за жовтень-грудень 2020 року в розмірі 3,56 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 1,18 грн, за грудень у розмірі 1,20 грн);

- № від 12.02.2020 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за жовтень-грудень 2020 року в розмірі 1 123,03 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 374,33 грн, за грудень у розмірі 374,37 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 3 382,81 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 281,90 грн, за грудень у розмірі 281,91 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 0,09 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 0,01 грн, за грудень у розмірі 0,02 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 17 816,36 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 1 484,70 грн, за грудень у розмірі 1 484,66 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 605,34 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 50,45 грн, за грудень у розмірі 50,39 грн);

- № від 15.02.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 21 199,26 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 1 766,61 грн, за грудень у розмірі 1 766,55 грн);

- № від 22.03.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 10 047,71 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 837,30 грн, за грудень у розмірі 837,41 грн);

- № від 14.02.2024 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за січень-жовтень 2024 року в розмірі 26 048,10 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 2 604,81 грн, за грудень у розмірі 2 604,84 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 10 890,03 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 907,50 грн, за грудень у розмірі 907,53 грн). Відповідачем частково сплачено за даною податковою декларацією в розмірі 5 028,48 грн, у зв`язку з чим, залишок до сплати по такій складає 5 861,55 грн;

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 21 449,88 грн (щомісячно в розмірі 1 787,49 грн);

- № від 17.08.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 2 145,00 грн (щомісячно в розмірі 178,75 грн);

- № від 15.02.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 23 594,90 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 1 966,24 грн, за грудень у розмірі 1 966,26 грн);

- № від 12.02.2020 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за жовтень-грудень 2020 року в розмірі 40,85 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 13,61 грн, за грудень у розмірі 13,63 грн);

- № від 12.02.2020 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за жовтень-грудень 2020 року в розмірі 186,12 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 62,03 грн, за грудень у розмірі 62,06 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 146,04 грн (щомісячно в розмірі 12,17 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 372,19 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 31,02 грн, за грудень у розмірі 30,97 грн);

- № від 15.02.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 518,23 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 43,19 грн, за грудень у розмірі 43,14 грн);

- № від 12.02.2020 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за жовтень-грудень 2020 року в розмірі 46,65 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 1 557,00 грн, за грудень у розмірі 1 551,00 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 18,68 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 1,56 грн, за грудень у розмірі 1,52 грн);

- № від 15.02.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 18,68 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 1,56 грн, за грудень у розмірі 1,52 грн);

- № від 22.03.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за березень-грудень 2023 року в розмірі 2,80 грн (щомісячно в розмірі 0,28 грн);

- № від 15.02.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 605,35 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 50,45 грн, за грудень у розмірі 50,40 грн);

- № від 12.02.2020 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за листопад-грудень 2020 року в розмірі 3,61 грн (за листопад в розмірі 1,82 грн, за грудень у розмірі 1,79 грн);

- № від 22.02.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 1 090,70 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 90,89 грн, за грудень у розмірі 90,91 грн);

- № від 15.02.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 1 090,72 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 90,89 грн, за грудень у розмірі 90,93 грн);

- № від 14.02.2024 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за січень-жовтень 2024 року в розмірі 90,90 грн (щомісячно за січень- жовтень у розмірі 9,09 грн);

- № від 02.09.2022 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 6 154,31 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 512,86 грн, за грудень у розмірі 512,85 грн);

- № від 15.02.2023 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 6 154,39 грн (щомісячно за січень-листопад у розмірі 512,87 грн, за грудень у розмірі 512,82 грн);

- № від 14.02.2024 року, якою визначено суму податкового зобов`язання за січень-жовтень 2024 року в розмірі 5 128,70 грн (щомісячно за січень- жовтень у розмірі 512,87 грн).

Зазначені суми податку не були сплачені Відповідачем.

Статтею 269 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно із пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до пункту 287.3 статті287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідачем, у порушення вищенаведених норм ПК України, самостійно задекларовані суми податкового зобов`язання, згідно із вищевказаною поданою податковою звітністю, повністю не сплачено.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України, із змінами та доповненнями, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 57.1. статті 57.3 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст. 129 ПК України, відповідачу було проведено нарахування пені в сумі 1 041 246,13 грн за платежем 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб».

Згідно пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до підпункту 129.1.2. пункту 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Пеня, визначена підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України нараховується на суми грошового зобов`язання (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Погашення сум нарахованої та несплаченої пені здійснюється у загальному порядку установленому для погашення податкового боргу.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У зв`язку з несплатою узгоджених сум Відповідачу на підставі п. 59.1 ст. 59 ПК України, виставлено податкову вимогу від 11.06.2015 № 413-25 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яку направлено на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку та вручено 16.06.2015 900).

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Згідно із пунктом 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

21 березня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №300/2859/22 дійшла правового висновку, який необхідно застосувати у даний правовідносинах, що у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. ГУ ДПС у Закарпатській області доведено наявність податкового боргу відповідача, правомірність звернення до суду та наявність підстав для стягнення податкового боргу в розмірі 2041484,81 грн., у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення повністю шляхом стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачево заявленого податкового боргу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 19, 77, 139, 248, 246, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачево про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачево (код - ) податковий борг у розмірі 2 041 484,81 грн, у т.ч. пеня в розмірі 1 041 246,13 грн. за платежем 50 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб».

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк