Справа № 160/15047/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/15047/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі №160/15047/20 за позовом ГУ ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі та за зустрічним позовом АТ «Дніпроважмаш» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду із позовом до Акціонерного товариства «Дніпроважмаш», в якому просило надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна АТ «Дніпроважмаш» (), що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.07.2023 року відкрито провадження за зустрічним позовом АТ Дніпроважмаш до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, у якому заявлено наступні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Дніпропетровській області у незадоволенні заяви АТ «Дніпроважмаш» № 20 від 30.06.2023 року;

- зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області привести у відповідність вартість переданого АТ «Дніпроважмаш» у податкову заставу майна сумі податкового боргу шляхом:

здійснення реєстраційних дій щодо виключення податкової застави з відповідних державних реєстрів майна, визначеного у додатку № 1 до цієї позовної заяви;

виключення з податкової застави рухомого майна, зазначеного у додатку № 2 до цієї позовної заяви, обтяження на яке не зареєстровано у відповідних державних реєстрах обтяжень;

опису у податкову заставу майна, зазначеного у додатку № 3 до цієї позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року призначено за ініціативою АТ «Дніпроважмаш» у справі № 160/15047/20 судову експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи відповідає вартість майна, яке належить АТ «Дніпроважмаш» в заяві № 20 від 30.06.2023 року, сумі податкового боргу АТ «Дніпроважмаш» на дату звернення із заявою?

- чи відповідає вартість майна, яке належить АТ «Дніпроважмаш», описане ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно до актів опису: № 14 від 27.10.2017 року, № 15 від 02.11.2017 року, № 25 від 07.12.2017 року, № 1 від 12.02.2018 року, № 2 від 19.02.2018 року, № 3 від 30.08.2018 року, № 12 від 02.09.2020 року, б/н від 23.01.2023 року, № 1588 від 29.03.2023 року сумі податкового боргу АТ «Дніпроважмаш» станом на 30.06.2023 року? якщо вартість майна є більшою або меншою ніж сума податкового боргу, вказати різницю?

Експерт у висновку від 23.09.2024 року № 3758-23 за результатами проведення судової економічної експертизи у справі № 160/15047/20 надав відповідь лише на перше питання, яке поставлено судом; стосовно другого питання, яке поставлено судом, відповідь надати не надається можливим з причин відсутності інформації про наявність та розмір податкового боргу станом на 30.06.2023 року, інших ІКП у розрізі податків, за якими відповідно до інформації, наданої ГУ ДПС у Дніпропетровській області, існує податкова заборгованість (борг) в матеріали справи не надано.

18.11.2024 року позивач подав клопотання про призначення додаткової експертизи у справі № 160/15047/20, на розгляд якої просив поставити питання: чи відповідає вартість майна, яке належить АТ «Дніпроважмаш», описане ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно до актів опису: № 14 від 27.10.2017 року, № 15 від 02.11.2017 року, № 25 від 07.12.2017 року, № 1 від 12.02.2018 року, № 2 від 19.02.2018 року, № 3 від 30.08.2018 року, № 12 від 02.09.2020 року, б/н від 23.01.2023 року, № 1588 від 29.03.2023 року сумі податкового боргу АТ «Дніпроважмаш» станом на 30.06.2023 року? якщо вартість майна є більшою або меншою ніж сума податкового боргу, вказати різницю?

В обгрунтування клопотання представником позивача зазначено, що сума переданого до податкової застави майна АТ «Дніпроважмаш», на думку АТ «Дніпроважмаш», значно перевищує розмір податкового боргу АТ «Дніпроважмаш». АТ «Дніпроважмаш» вказує, що згідно вимог ПК України вартість майна, яка передано у податкову заставу, повинна дорівнювати сумі податкового боргу АТ «Дніпроважмаш», а тому АТ «Дніпроважмаш» просить суд призначити у справі експертизу, на вирішення якої поставити це питання.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року клопотання АТ «Дніпроважмаш» про призначення експертизи задоволено. Призначено на ініціативою АТ «Дніпроважмаш» у справі № 160/15047/20 судову експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

чи відповідає вартість майна, яке належить АТ «Дніпроважмаш», описане ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно до актів опису: № 14 від 27.10.2017 року, № 15 від 02.11.2017 року, № 25 від 07.12.2017 року, № 1 від 12.02.2018 року, № 2 від 19.02.2018 року, № 3 від 30.08.2018 року, № 12 від 02.09.2020 року, б/н від 23.01.2023 року, № 1588 від 29.03.2023 року сумі податкового боргу АТ «Дніпроважмаш» станом на 30.06.2023 року? якщо вартість майна є більшою або меншою ніж сума податкового боргу, вказати різницю?

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що згідно з актом опису майна від 30.08.2018р в податкову заставу описано об`єкт нерухомого майна, а саме комплекс будівель та споруд, який відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21939941, є неподільним. Відповідно до п. 89.6 ст. 89 ПК України, якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша від суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу у повному обсязі. Контролюючий орган не здійснював опис майна у відповідності до п. 89.5 ст. 89 ПК України. Відповідач звертався до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із листом №20 від 30.06.2023р., відповідно до якого ним було запропоновано об`єкти прав власності для опису майна у податкову заставу. Контролюючим органом було надано відповідь №49331/6/04-36-13-05-10 від 17.07.2023р на вищевказаний запит. На момент опису майна, яке перебуває в податковій заставі, АТ «ДНІПРОВАЖМАШ» було власником майна тривалий час, на запропоновані до опису об`єкти прав власності не набувало останнім часом, тому норми п. 89.5, ст. 89 ПК України при розгляді вищевказаного листа не застосовуються. Тому, будь-які підстави для звільнення майна із податкової застави відсутні. Податковим законодавством не передбачено винесення нового акту опису майна у податкову заставу у разі зменшення суми податкового боргу, а навпаки у відповідності до п. 89.2 ст. 89 ПК України, лише у разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної суми податкового боргу платника податків. Поставлене питання не стосується предмету спору в межах розгляду зустрічного позову, оскільки таке питання не впливає на законність акту опису майна у податкову заставу та на законність рішення про опис майна у податкову заставу. Таким чином, призначення експертизи запропонованої відповідачем в межах даної справи не є доцільним, у зв`язку із тим що обставини, які пропонує встановити відповідач у разі призначення експертизи не вплинуть на розгляд зустрічної позовної заяви, предметом якої є правильне застосування та дотримання контролюючим органом порядку опису майна у податкову заставу у відповідності до ст. 89 ПК України.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що згідно вимог ПК України вартість майна, яке передано у податкову заставу, повинна дорівнювати сумі податкового боргу АТ «Дніпроважмаш»; визначення вартості майна, яке знаходиться або буде передане у податкову заставу АТ «Дніпроважмаш», суд не може здійснити самостійно, оскільки не має відповідних знань. У даному випадку висновок експерта від 23.09.2024 року № 3758-23 за результатами проведення судової економічної експертизи у справі № 160/15047/20 не є неповним або неясним, оскільки стосовно другого поставленого питання відповідь не була надана через відсутність у експерта документів (матеріалів). Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність поставити на розгляд експерта всі питання, які визначені позивачем у клопотанні про призначення експертизи.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Отже, судова експертиза може бути призначена ухвалою суду для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, водночас питання права не можуть бути предметом висновку експерта.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 та 4 ст. 101 КАС України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно з ч. 1 ст. 108 КАС України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Предметом спору за первісним позовом у цій справі є погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна АТ «Дніпроважмаш» (), що перебуває у податковій заставі.

Предметом спору зустрічного позову є приведення описаного майна у відповідність сумі податкового боргу.

Майно, яке належить АТ «Дніпроважмаш» було описане ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно до актів опису: № 14 від 27.10.2017 року, № 15 від 02.11.2017 року, № 25 від 07.12.2017 року, № 1 від 12.02.2018 року, № 2 від 19.02.2018 року, № 3 від 30.08.2018 року, № 12 від 02.09.2020 року, б/н від 23.01.2023 року, № 1588 від 29.03.2023 року.

Порядок застосування податкової застави податковими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України 16.06.2017 № 586 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 липня 2017 р. за № 859/30727 (далі Порядок № 572), розроблений відповідно до статей 88 - 90, 92, 93 та 100 глави 9 розділу II Податкового кодексу України (далі - Кодекс) і визначає механізм застосування податкової застави податковими органами.

Розділом ІІ Порядку №572 встановлено, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).

До акта опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість є меншою, ніж сума податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що вартість майна, описаного в податкову заставу визначається як балансова вартість, а у разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Колегія суддів враховує, що в першу чергу вартість описаного майна визначається відповідно до його балансової вартості, однак доказів неможливості визначення вартості описаного майна із застосуванням балансової вартості позивачем не наведено.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне врахувати той факт, що згідно з актом опису майна від 30.08.2018р в податкову заставу описано об`єкт нерухомого майна, а саме комплекс будівель та споруд, який відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21939941, який є неподільним.

Тобто, з 2018 року позивач не висловлював незгоду із вартість майна, описаного у податкову заставу, так і у спірних правовідносинах позивач не оскаржує дії суб`єкта владних повноважень щодо складання акта опису майна та визначення його вартості у акті опису.

Крім того, у матеріалах справи наявний Висновок експерта № 3758-23 за результатами проведення судової економічної експертизи у адміністративній справі № 160/15047/20, складений 23.09.2024 року судовим експертом Іриною Окуневич. (том 6 а. с. 229-246)

Водночас у вказаному висновку зазначено, що за відсутності в матеріалах справи та ненадання на клопотання експерта інформації про наявність і розмір податкового боргу станом на 30.06.2023 не видалось за можливе надати відповідь на друге питання, поставлене експерту.

За змістом ч. 1 ст. 101 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Як вже зазначено вище, у справі наявний висновок експерта з цих самих питань, що є окремою підставою для відмови у призначенні експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КАС України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Таким чином, безпідставними є посилання суду першої інстанції на неможливість надання експертом у висновку судово-економічної експертизи відповіді на друге питання з огляду на відсутність необідних документів, зважаючи на те, що обов`язок збирання необхідних матеріалів покладено на суд у разі, якщо експертиза призначена судом.

Окремо, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстнції призначено аналогічну попередній експертизу, незважаючи на ч. 1 ст. 111 КАС України, згідно з якою, у випадку якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не обгрунтував підстави, за яких було призначено другу у справі експертизу, під час її призначення суд допустив порушення норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі №160/15047/20 - скасувати.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» клопотання про призначення додаткової експертизи у справі № 160/15047/20 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко