Справа № 210/1416/25
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1416/25
Провадження № 2-а/210/21/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 квітня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Ворони Б.А.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови №у/2585 від 14 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

14 березня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 складено постанову №у/2585 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає постанову незаконною з тих підстав, що у 2022 році самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановлення на військовий облік. В той же день ним було пройдено ВЛК, де йому була надана довідка з відміткою «До особового розпорядження». 07 березня 2025 року був затриманий та доставлений в ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП.

Про повістку, яка була надіслана 11.01.2025 року на адресу АДРЕСА_1 дізнався 07 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 при складані протоколу.

Зазначає, що за адресою АДРЕСА_1 не мешкає з 2022 року, що підтверджується актом про фактичне не проживання від 17.03.2025 року та актом від 17.03.2025 року про те, що позивач мешкає за адресою АДРЕСА_2 з 2022 року по теперішній час.

Крім цього, в мобільному додатку «Резерв+» ним вчасно було оновлено дані, а саме зазначено номер телефону, електронна адреса та адреса фактичного місця проживання АДРЕСА_2 .

Вважає, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що позивач був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки рекомендоване поштове повідомлення про виклик позивача повернуто з відзнакою «адресат відсутній за вказаною адресою», що не є належним підтвердженням повідомлення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК.

Просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_4 №у/2585 від 14 березня 2025 року, провадження у справі закрити.

Аргументи учасників

14 квітня 2025 року позивач надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

08 квітня 2025 року відповідач направив відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що Позивач відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» має статус військовозобов`язаного та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 . 11.01.2025 року Міноборони було надіслано повістку поштовим зв`язком «Укрпошта» за адресою: АДРЕСА_1 (адреса вказана в облікових даних військовозобов`язаного). Представниками відділення пошти № 50005 м. Кривий Ріг з 13.01.2025 року по 17.01.2025 року здійснювались заходи з вручення рекомендованого повідомлення №810 з повісткою № 1790904 на прибуття 20.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, які визначені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та не були актуалізовані позивачем (34 персональні дані) при особистій явці в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Так як, тільки 18.03.2025 року позивачем, через застосунок РЕЗЕРВ+ було уточнено тільки 3 персональні данні (адреса, номер телефону, поштова адреса), за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку для уточнення інших персональних даних.

Позивачем тільки 14.03.2025 року при особистій явці до ІНФОРМАЦІЯ_5 було уточнено всі 34 персональні дані військовозобов`язаного.

17.01.2025 року представниками відділення поштового зв`язку №50005 було проставлено відмітку на поштовому повідомленні про відсутність особи за адресою, що є належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку. День явки за викликом військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб.

Вразі незгоди з проставленою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», представниками поштового відділення №50005, Позивачу надавалась можливість спростувати чи оскаржити порядок вручення рекомендованого повідомлення №810. Однак, військовозобов`язаним до винесення постанови не було надано достовірних доказів неналежного вручення рекомендованого повідомлення №810 представниками поштового відділення 50005, чи надання доказу недійсності проставленої відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» на довідці Ф20.

Таким чином 07.03.2025 року на підставі наявних в адміністративній справі доказів було установлено факт перебування військовозобов`язаного в розшуку в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» за порушення вимог чинного законодавства. Будучи належним чином оповіщеним про необхідність прибуття до ТЦК та СП, останній у встановлений законодавством термін не прибув, чим вчинив адміністративне правопорушення.

В присутності позивача здійснено складання протоколу про адміністративне правопорушення та за його особистою згодою призначено розгляд на 09:00 годину 14.03.2025 року з ознайомленням під особистий підпис в протоколі.

14.03.2025 року Позивач прибув на розгляд справи та просив винести постанову без його участі та вручити йому другий примірник постанови. Тому, на підставі наявних матеріалі в адміністративній справі було розглянуто в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінеті № 17 будівлі № 1 за адресою: АДРЕСА_3 в присутності начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 . За результатами розгляду адміністративної справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було оголошено рішення в вигляді постанови № уп/2585 від 14.03.2025 року. Постанову було негайно оголошено позивачу 14.03.2025 року з врученням другого примірника під особистий підпис.

Адреса АДРЕСА_1 є зареєстрованим місцем проживання позивача, отже фактично направлення повістки відбулося 11.01.2025 року за належною адресою.

Щодо доводів позивача про не проживання за даною адресою з 2022 року, повідомляють, що останнім не було повідомлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 в спосіб встановлений законом про зміну місця проживання,

Тільки 18.03.2025 року, Позивачем було повідомлено, через застосунок РЕЗЕРВ + про зміну місця проживання, а саме вул. Української добровольчої армії 13/40.

До винесення постанови, позивачем не надано жодного достовірного доказу протиправності винесеної постанови чи порушення вимог статей КУпАП. Викладені доводи в позовній заяві є надуманими та недостовірними, які не підлягають задоволенню. Доказів неналежного вручення чи недотримання порядку вручення поштового відправлення працівниками АТ «Укрпошта», до позовної заяви не надано. Додані до позовної заяви докази не є належними та як не були долучені до справи, та не розглядались під час винесення постанови. Протокол повністю відповідає вимогам статті 256 КУпАП та не є підставою для скасування постанови.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд виходить з такого.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», має статус військовозобов`язаного та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11 січня 2025 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 направлена повістка військовозобов`язаному ОСОБА_1 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 20.01.2025 року о 14:00 год. для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних (а.с.44 зворотня сторона).

22 січня 2025 року поштове повернення з повісткою, яка направлялася військовозобов`язаному ОСОБА_1 повернулося відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.46).

07 березня 2025 року Позивач з перевищенням термінів визначених пунктом 24 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 до посадової особи мобілізаційного відділення, якою було встановлено адміністративне правопорушення передбачене статтею 210-1 КУпАП, а саме неявка по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин на підставі чого складено протокол про адміністративне правопорушення та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09:00 год. 14 березня 2025 року (а.с.42-43).

В поясненнях у протоколі Позивачем зазначено, що пояснень немає, просить винести рішення без його присутності.

Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 майором ОСОБА_3 №уп/2585 від 14.03.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за ч. 3 ст.210-1 КУпАП за те, що 11 січня 2025 року ОСОБА_1 направлена повістка за зареєстрованим місцем проживання для прибуття 20.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних. 17.01.2025 року представниками Укрпошти було проставлено відмітку на поштовому повідомлені про відсутність особи за адресою. На вказану у повістці дату та час військовозобов`язаний не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, чим порушив ч.1, 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.47-48).

18 березня 2025 року ОСОБА_1 уточнив особисті дані у застосунку «Резерв+», а саме номер телефону, адресу електроної пошти та адресу місця проживання: АДРЕСА_2 (а.с.22).

Мотиви суду та застосовані норми права

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (ч.3 ст.33 Закону).

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 Закону).

Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;

організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 3 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачене відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинення в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли був оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, суд констатує, що на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В спірному випадку, суть виявленого відповідачем в діях позивача адміністративного правопорушення полягає в тому, що позивач не прибув у визначений день 20 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування наявності поважних причин, які перешкоджали прибути у визначений в повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 20 січня 2025 року, позивач посилається на те, що про повістку, яка була надіслана 11.01.2025 року на адресу АДРЕСА_1 дізнався 07 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 при складані протоколу. Зазначає, що за адресою АДРЕСА_1 не мешкає з 2022 року, що підтверджується актом про фактичне не проживання від 17.03.2025 року та актом від 17.03.2025 року про те, що позивач мешкає за адресою АДРЕСА_2 з 2022 року по теперішній час.

Згідно з абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Приписами абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16травня 2024р. № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з абз. 2, 3 п. 34 Порядку у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з пп.2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Суд звертає увагу, що адреса АДРЕСА_1 є зареєстрованим місцем проживання позивача. Отже, фактично направлення повістки відбулося за належним адресом, повістка направлена 11.01.2025, що підтверджується даними поштового відстеження 810 та після невдалої спроби вручення та проставлення 15.01.2025 року про це відмітки в довідці про причини повернення повернулася 22.01.2025 року на адресу відправника.

За таких обставин, оповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних відбулося з дотримання норм Порядку № 560.

Покликання позивача, що він має інше місце проживання, відмінне від реєстрації, суд відхиляє, та не бере до уваги акти про фактичне місце проживання, виходячи з наступного.

Фактичне місце проживання позивача без реєстрації не може вважатися "зареєстрованим у встановленому законом порядку" місцем перебування резервіста або військовозобов`язаного для цілей застосування Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Наведене визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр» Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр використовується, зокрема, для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

До Реєстру вноситься, в тому числі, інформація про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи, зняття особи з реєстрації місця проживання або про зміну місця проживання (перебування) особи (п.5-1 ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр»).

Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-ІV (надалі за текстом - "Закон N 1382-ІV").

У статті 3 Закону № 1382-ІV міститься визначення термінів, що вживаються у ньому, зокрема: місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги;

Механізм декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів визначає Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 цього Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Іншими словами, фактичне місце проживання без реєстрації у певний проміжок час за будь-якою адресою не може вважатися місцем проживання певної особи «зареєстрованим у встановленому законом порядку».

Крім того, суд відхиляє посилання позивача на те, що він своєчасно уточнив дані в застосунку «Резерв+», а саме зазначив номер телефону, електронну адресу та адресу фактичного місця проживання АДРЕСА_2 , оскільки відповідно до витягу військово-облікового документу ОСОБА_1 із застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 уточнив дані 18 березня 2025 року, в той час як постанова №у/2585 винесена 14 березня 2025 року.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів щодо поважності причини неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що, як правильно зазначено відповідачем, є свідченням наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.03.2025 року, складеного за участі позивача, позивачу під особистий підпис доведено права та обов`язки та вимоги законодавства, в графі пояснення і зауваження щодо змісту протоколу позивач власноручно написав, що пояснень немає, просив розглядати без його участі (а.с.42-43).

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням встановлених у справі обставин та вищезазначених норм законодавства, суд вважає що постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №уп/2585 від 14.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно за ч.3 ст.210-1 КУпАП є правомірною та не підлягає скасуванню.

Суд приходить до висновку, що позивач у порушення вимог чинного законодавства не оновив його облікові дані та вчасно не повідомив про зміну місця проживання, як це передбачено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Заяв щодо зняття з військового обліку не подавав, отже й надалі перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись статтями 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови №у/2585 від 14 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , має місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: О. В. Чайкіна