Справа № 460/4098/25
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2025 року м. Рівне №460/4098/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії № 94 від 18.12.2024, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобов`язання відповідача призначити та виплатити починаючи з 12.12.2024 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи у Рівненському радіотехнічному заводі з 15.10.1987 по 15.12.1999.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи загальний страховий стаж понад 38 років, спеціальний стаж роботи за Списком №1 понад 12 років, після досягнення 57 річного віку (незважаючи на набуття права на призначення пенсії з 30.09.2022 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020) 12.12.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із проханням призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

За принципом екстериторіальності (визначення в автоматичному режимі Пенсійного органу для призначення пенсії), надані нею документи передані для розгляду та прийняття рішення про призначення/відмову в призначенні пенсії Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Проте, рішенням відповідача від 18.12.2024 № 94 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком. В обґрунтування свого рішення відповідач вказав, що у позивача відсутній пільговий стаж, необхідний для призначення пенсії (за Списком №2), у зв`язку з тим, що довідка №2 від 30.11.2024 не відповідає формі додатку 5 Порядку підтвердження трудового стажу №637 від 12.08.1993, оскільки відсутній підпис головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, відсутній штамп, не зазначена фактично тривалість відпрацьованого стажу, не зазначений період перебування у відпустках або інші відволікання без збереження заробітної плати.

Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових, звернувся до суду із позовною заявою.

Ухвалою суду від 06.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнав повністю. В обґрунтування заперечень відповідач повідомив, що позивач звернулася за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Звернення розглядалося за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Пільговий стаж не зараховано згідно уточнюючої довідки ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» від 30.11.2024 №2, виданої на підставі архівної довідки від 04.03.2024 №569/04-02, за період з 15.10.1987 по 15.12.1999, оскільки довідка не відповідає формі додатку 5 Порядку підтвердження трудового стажу Постанови №637, оскільки відсутній підпис головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, відсутній штамп, не зазначена фактично тривалість відпрацьованого стажу, не зазначений період перебування у відпустках або інші відволікання без збереження заробітної плати. Таким чином період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві.

З цих підстав відповідач, вважаючи законним і правомірним оскаржене рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 12.12.2024 звернулась до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про призначення їй пенсії.

Рішенням відповідача від 18.12.2024 №94 заява позивача розцінена як заяву про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказаним рішенням в призначенні пенсії за віком відмовлено з підстав відсутності пільгового стажу роботи. Зазначено, що страховий стаж складає 38 років 06 місяців 27 днів. Згідно з пунктом 20 цього Порядку, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Пільговий стаж не зараховано згідно уточнюючої довідки №2 від 30.11.2024 виданої на підставі архівної довідки від 04.03.2024 №569/04-02 за період з 15.10.1987 по 15.12.1999, оскільки довідка не відповідає формі додатку 5 Порядку підтвердження трудового стаж №637 від 12.08.1993, оскільки відсутній підпис головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, відсутній штамп, не зазначена фактично тривалість відпрацьованого стажу, не зазначений період перебування у відпустках або інші відволікання без збереження заробітної плати.

Тому, з підстав відсутності необхідного пільгового стажу відповідач вирішив відмовити заявнику в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Вважаючи протиправним спірне рішення відповідача, позивач звернулася до суду із позовом про його скасування.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV від 09.07.2003 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч.1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Станом на дату прийняття оскарженого рішення та дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії вона досягла 57 річного віку, відтак, з метою вирішення питання щодо наявності підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах достатньо було підтвердити наявність спеціального стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 не менше 6 років.

Суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається відсутність спору щодо наявності у позивача загального страхового стажу та досягнення нею визначеного законом віку для призначення пенсії.

За змістом спірного рішення, єдиною підставою, яка на думку Пенсійного органу перешкоджає позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2 10 років (передбаченого виключно для жінок, які працювали за Списком №2 у випадку звернення їх із заявою про призначення пенсії по досягненню 55 річного віку), оскільки в наданій ОСОБА_1 довідці, яка б підтверджувала спеціальний стаж її роботи відсутній підпис головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, відсутній штамп, не зазначена фактично тривалість відпрацьованого стажу, не зазначений період перебування у відпустках або інші відволікання без збереження заробітної плати.

Суд оцінює критично та відхиляє вказані висновки Пенсійного органу, виходячи із наведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону №1788-XII, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1.1. Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відтак, на переконання адміністративного суду, саме трудова книжка є документом, який підтверджує трудову діяльність працівника, зокрема і його перебування у трудових відносинах із роботодавцем.

Суд встановив, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 . Серія НОМЕР_1 , дата заповнення 04.08.1986:

1. Запис №2 від 01.08.1986 прийнята за путівкою виробником сітчастих трафаретів, друкованих схем і шкал 2 (другого) розряду з шкідливими умовами праці в цех №18 Рівненського радіотехнічного заводу (наказ від 31.07.1986 №1311 ОК);

2. Запис №3 від 15.10.1987 переведена гальваніком 2 (другого) розряду (С3) в цех друкованих плат №18 (наказ від 16.10.1987 №2164 ОК);

3. Запис №4 від 01.03.1989 переведена гальваніком 3 (третього) розряду в той же цех (наказ від 27.03.1989 №325 ОК);

4. Запис №6 від 15.12.1999 звільнена за згодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ від 13.12.1999 №180 ВК).

Судом також встановлено, що вказані записи трудової книжки підтверджуються доданими позивачем до позовної заяви наказами про прийняття, переведення і звільнення з роботи та архівною довідкою архівного відділу комунального закладу.

За змістом оскарженого рішення та відзиву на позовну заяву Пенсійний орган вважає відсутніми підстави для зарахування до спеціального стажу роботи за Списком №2 період роботи позивача з 15.10.1987 по 15.12.1999 у Рівненському радіотехнічному заводі, які на переконання ОСОБА_1 відноситься до стажу роботи в шкідливих і важких умовах праці.

Суд враховує, що відповідно до п.1 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за №1451/11731 (далі Порядок застосування Списків №383), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список №1) та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список №2), затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, а зокрема, в період роботи позивача в Рівненському радіотехнічному заводі (1987-1996 роки) був чинний Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (далі - Список №2 від 1994 року).

Суд враховує, що підрозділом 5 "Покриття металів гальванічним способом" розділу XIV "Металообробка" Списку №2 від 1994 року передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення гальванікам (крім зайнятих тільки на підвішуванні та зніманні деталей, а також у автоматичному режимі закритих ванн).

Таким чином, посада позивача гальваніка 3 розгляду в цеху виробництва сітчастих трафаретів і друкованих схем була передбачені Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Водночас відповідачем у оскарженому рішенні протилежного не вказувалось, обґрунтованих доводів щодо відсутності вказаної посади у пільгових Списках №2, Пенсійним органом не повідомлено.

Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.11.2021 у справі № 242/5635/16-а, відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Суд вкотре зазначає, що записами трудової книжки позивача чітко підтверджується, як її пільгова посада, робота на якій дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, так і чіткий період роботи та організацію, в якій ОСОБА_1 працювала.

Для підтвердження факту віднесення посади гальваніка 3 (третього) розряду (С3) цеху виробництва сітчастих трафаретів і друкованих схем до посади, передбаченої Списком №2 позивачем надано також наказ про проведення атестації робочих місць від 15.08.1994 №231, виданий Рівненським радіотехнічним заводом, із переліком посад і професій, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, в якому міститься вказана посада позивача гальванік, виробництво XIV «Металообробка» п. 5 «Виробництво покриття гальванічним способом», код професії 2150500-а-11627, стр. 215.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Відповідно до абз. 2 п. 20 Порядку №637 у довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Наданою позивачем уточнюючою довідкою ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» від 30.10.2024 №2 підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно працювала на Рівненському радіотехнічному заводі з 15.10.1987р. (наказ №2164-ВК від 16.10.1987 р.) гальваніком 2 розряду, з 01.03.1989 р.(наказ №325-ВК від 27.03.1987 р.) гальваніком 3 розряду по 15.12.1999 р. (наказ №180-ВК від 13.12.1999р.) зайнятим у виробництві покриття металів гальванічним способом на протязі повного робочого дня , інших робіт не виконувала що передбачено Списком №2,розділ XIV «Металообробка», підрозділ 5 «Виробництво покриття металів гальванічним способом».п.а. «робітники»,поз.2150500а-11629,затвердженим ПКМ України №162 від 11.03.1994 р.

ВАТ Рівненський радіотехнічний завод є правонаступником Рівненського радіотехнічного заводу, на підставі наказу № 129 від 07.02.1996 Регіонального відділення Фонду держмайна України в Рівненській області та на підставі рішення загальних зборів від 12.11.2010 №11 перейменовано в ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод».

Суд враховує, що відсутність у вказаній довідці посилання на постанову Кабінету Міністрів України не може слугувати достатньою підставою для відмови у зарахуванні вказаного періоду роботи до стажу роботи за Списком №2 за умови, що наказом про проведення атестації робочих місць із переліком до нього, витягами з наказів про прийняття та звільнення з роботи, підтверджується право на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Посилання на вказані обставини суд вважає не інакше як надмірним формалізмом, які в жодній мірі не можуть спростовувати право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах, яке підтверджене належними та допустимими доказами.

Суд також зауважує, що інформація, вказана у довідках від 30.10.2024 №2, слід вважати дійсною, позаяк в ній містяться всі необхідні вищесказані відомості, які підтверджують період роботи позивача в Рівненському радіотехнічному заводі, зокрема довідка підписані генеральним директором ВАТ РРТЗ, скріплена печаткою такої організації, містить вихідний номер та її дату, незалежно від того, чи підписана дана довідка головним бухгалтером і працівником кадрової служби.

Такою матеріалами справи підтверджується, що на підставі службової записки начальника контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ в Рівненській області від 09.12.2024 №1110/10-16 проведено перевірку довідки від 30.10.2024 №2 виданої ПАТ Рівненський радіотехнічний завод особі на прізвище ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), за результатом якої складено акти від 05.12.2024 №1700-1102-1/6946, №1700-1102-1/6947.

Сформованим за результатами перевірки висновком підтверджується як перевірка книг наказів про призначення та звільнення позивача, так і особові рахунки по зарплаті за 1986 1999 роки, особова картка форми Т-2 із наявним розділом «відомості про відпустки». Зазначено, що відповідно до наданих на перевірку первинних документів підтверджено, що ОСОБА_2 працювала з 01.08.1986 по 15.12.1999 на Рівненському радіотехнічному заводі гальваніком цеху №18 з 15.10.1987 по 15.12.1999, а завірені комунальною установою «Трудовий архів Рівненської міської ради» копії первинних документів відповідають оригіналам документів, що передані на зберігання до архіву. Розбіжностей з даними первинних документів в ході проведення перевірки Пенсійним органом не встановлено.

Тому, суд при вирішенні спору враховує, що первинні документи, які позивач надавала відповідачу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є достовірними та такими, що відповідають чинному законодавству.

Зазначене слугує підставами для висновку, що відповідач протиправно, всупереч первинним документам та положенням чинного законодавства дійшов висновку, що робота позивача на посаді гальваніка 2 і 3 розряду не підлягає зарахуванню до стажу роботи за Списком №2 (з 15.10.1987 по 15.12.1999).

Так, згідно з нормами п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Водночас, відповідачем, не надано будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження його доводів щодо відсутності у позивача необхідного пільгового стажу за Списком №2 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з дня її звернення.

Відтак, станом на дату подання заяви про призначення пенсії 12.12.2024 позивач досягнула 57 річного віку, мала передбачений законом загальний страховий стаж, 12 років 2 місяці 1 день спеціального стажу роботи за Списком №2.

Зважаючи на те, що права на призначення пенсії по досягненню 55 річного віку (як зазначалось вище) має право особа, яка пропрацювала за Списком №2 не менше 10 років, у відповідача було достатньо підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з дати звернення із заявою.

Вказане в сукупності дає суду підстави для висновку про протиправність та незаконність оскарженого рішення, прийнятого відповідачем про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позаяк усі наведені ним підстави для відмови спростовані судом в ході розгляду адміністративної справи, а тому спірне рішення підлягає скасуванню.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що порушені права, свободи та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії № 94 від 18.12.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Згідно з ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності його поведінки у спірних правовідносинах.

За наведених обставин, для відновлення порушених прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 починаючи з 12.12.2024 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи у Рівненському радіотехнічному заводі з 15.10.1987 по 15.12.1999.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Суд присуджує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії № 94 від 18.12.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 починаючи з 12.12.2024 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи у Рівненському радіотехнічному заводі з 15.10.1987 по 15.12.1999.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 квітня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3,м. Слов`янськ,Краматорський р-н, Донецька обл.,84122, ЄДРПОУ/РНОКПП 13486010)

Суддя Н.В. Друзенко