Справа № 291/1478/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 291/1478/24

Головуючий у 1-й інстанції: Митюк О.В.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

23 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 18 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ружинського районного суду Житомирської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

2. В обґрунтування позову зазначає, що постанова є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки висновки інспектора поліції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не підтверджується жодними доказами, визначеними ст. 251 КУпАП. Також зазначає, що він не керував транспортним засобом ВАЗ 01314 номерний знак НОМЕР_1 . Сидів в автомобілі на водійському місці і спав, оскільки керувати автомобілем не міг із-за сильного алкогольного сп`яніння.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 18 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправною та скасовано постанову серії ББА №316670 від 09.11.2024 року винесену поліцейським СРПП ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Артеменко Владиславом Руслановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та провадження по справі закрити.

3.2. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не зазначення у протоколі серії і номера портативного відео-реєстратора та наявності відеозапису не може слугувати єдиною беззаперечною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки ані статтею 256 КУпАП, де визначений зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ані Інструкцєю з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, не передбачено обов`язкового зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення серії і номера портативного відео-реєстратора.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09.11.2024 о 21 год 44 хв поліцейським СРПП ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Артеменко Владиславом Руслановичем, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ББА №3126670 якою на позивача накладено штраф в розмірі 510 грн., за те що він цього ж дня о 21 год 44 хв в с-щі Ружин по вул.Соборній керував транспортним засобом ВАЗ 01314 н/з НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не увімкнув відповідний показчик повороту, чим порушив п. 9.2 б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП (а.с.10).

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

7. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

9. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

10. Згідно з п.9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху або зупинкою, б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

11. Відповідно п.9.4 ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

12. Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

13. Отже, ч.2 ст. 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність водія, зокрема, за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

14. Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

15. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

16. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в постанові про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 316670 від 09.11.2024 в графі «До постанови додаються» не зазначено про наявність відеозапису посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, відтак такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

17. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

18. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

19. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

20. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

21. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

22. Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

23. Положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

24. Згідно з матеріалами справи на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано відеозаписи з нагрудної камери поліцейських та з відеореєстратора службового автомобіля.

25. Дослідивши відеозаписи, колегія суддів встановила, що на відео зафіксовано рух автомобіля марки ВАЗ «21214», номерний знак НОМЕР_1 , порушення його водієм-позивачем вимог ПДР України та подальшу зупинку на вимогу працівників поліції.

26. Крім того, з долучених відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що інспектором поліції було дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

27. Стосовно доводів позивача щодо відеозаписів, наданих відповідачем, які позивач не вважає належними та допустими доказами вчинення апелянтом адміністративного правопорушення через відсутність запису про такі відеозаписи в оскаржувані постанові, апеляційний суд зазначає про їх відхилення з огляду на таке.

28. Надані відповідачем докази відеозаписи є доказами на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються заперечення проти позовних вимог. Вказані докази містять інформацію щодо предмету доказування, а саме правомірності дій поліцейського щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказані докази є такими, що спростовують обставини (факти), якими обґрунтовані позовні вимоги.

29. Отже, надані відповідачем докази - відеозаписи є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні ст. ст. 74, 75, 76 КАС України.

30. Суд вважає, що сама по собі відсутність посилання на технічний засіб у змісті оспорюваної постанови, яким здійснено фото- та відеозапис ні в якому разі не підтверджує порушення поліцейським вимог Закону України «Про Національну поліцію» при здійсненні фото- та відеозапису.

31. Колегією суддів встановлено, що вказаний відеозапис здійснений на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

32. Отже, матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, зокрема, порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

33. За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

34. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

35. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

36. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

37. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити повністю.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 18 березня 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.