Справа № 260/5496/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/5496/24 пров. № А/857/31971/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року в справі № 260/5496/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Рейті С.І.,

час ухвалення рішення 31 жовтня 2024 року,

місце ухвалення рішення м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), в якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо застосування ОСОБА_1 , при призначенні з 01.03.2021 року їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки та заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести з 01.03.2021 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (з урахуванням виплачених сум) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019, 2020 роки, та без врахування заробітної плати до 01.07.2000 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо застосування ОСОБА_1 , при призначенні з 01.03.2021 року їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки та заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести з 01.03.2021 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (з урахуванням виплачених сум) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019, 2020 роки, та без врахування заробітної плати до 01.07.2000 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 з 22.10.2010 року було призначено пенсію за віком відповідно до норм Митного кодексу України, як посадовій особі митної служби України та за віком відповідно до Закону №1058-IV (протокол №364 від 01.11.2010 та додатковий протокол №364 від 01.11.2010 на підставі поданої позивачем заяви. Оскільки розмір пенсії за нормами Митного кодексу України становить 3344,35 грн., а за віком відповідно до Закону №1058-IV 2987,02 грн., то виплата пенсії здійснюється з більш вигідних їй умов, тобто за нормами Митного кодексу України.

В даному випадку ОСОБА_1 з 01.03.2021 автоматично було переведено на пенсію згідно за віком згідно ЗУ 1058.

Таким чином, станом на 01.03.2021 року позивачка набула право не на переведення з одного виду пенсії на інший в розумінні статті 45 Закону № 1058-IV, а саме на переведення пенсії на умовах, передбачених Законом 1058 , за матеріалами пенсійних справ, тобто мова не іде про нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону №1058-IV, оскільки таке призначенням відбулось іще 22.10.2010 згідно додаткового протоколу №364 від 01.11.2010

Позивач подала до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому висловила незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить оскаржене відповідачем рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 22.10.2010 року ОСОБА_1 призначено пенсію за нормами Митного кодексу України, як посадовій особі митної служби України на підставі поданої нею заяви.

01.07.2012 року позивач, в розумінні частини першої статті 26 Закону №1058- IV, досягла пенсійного віку 55 років 6 років та за наявності понад 34 роки страхового стажу - набула права на призначення пенсії за віком згідно даного Закону №1058-IV.

В той же час, позивачу не було відомо чи пенсійним органом приймались, після первинного призначення 22.10.2010 року пенсії за нормами Митного кодексу України, будь-які рішення щодо її пенсійного забезпечення та які могли вплинути на розмір та вид її пенсії.

У зв`язку з цим, заявами від 01.04.2024 року та від 15.05.2024 року, позивач звернулася до відповідача щодо надання інформації про її пенсійне забезпечення, зокрема, щодо прийняття будь-яких рішень щодо зміни виду пенсії ОСОБА_1 та механізму проведеного розрахунку (обчислення) належних їй сум пенсії.

Листом від 23.04.2024 року №0700-0201-8/26523 відповідач повідомив позивача, що оскільки розмір пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, після проведеного з 01.03.2021 року на виконання Постанови КМУ №127 та Порядку перерахунку, перевищив розмір пенсії за віком, розрахований відповідно до Митного кодексу України, то позивача автоматично переведено на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV.

Також, листом від 23.05.2024 року №2972-2841/Р-02/8-0700/24, відповідачем надано, зокрема, розрахунки страхового стажу та заробітку взятого для обчислення пенсії за віком та перерахунки пенсії з 01.03.2021 року. При цьому розрахунок заробітку, взятого для обчислення пенсії за віком, надано тільки до перерахунку пенсії з 01.03.2024 року, з якого позивач дізналася, що пенсія за віком згідно Закону №1058-IV обчислена їй з урахуванням заробітної плати (доходу) за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року (60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв).

Оскільки позивачу не було надано всіх розрахунків заробітку, проведених з 01.03.2021 року при призначенні їй вперше пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, то представник позивача, з метою отримання детальної інформації щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , звернувся 06.08.2024 року до відповідача через його сервісний центр в м.Ужгород, де спеціалістами останнього було надано інформацію, зокрема, що в матеріалах електронної пенсійної справи позивача наявні два перерахунки пенсії, проведені з 01.03.2021 року відповідно до Закону №1058-IV, а саме: з урахуванням заробітної плати (доходу) отриманого ОСОБА_1 : за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року та який було взято за основу для обчислення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, оскільки такий містився в матеріалах пенсійної справи; за весь період страхового стажу починаючи виключно з 01.07.2000 року без урахування заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв та який не було взято за основу для обчислення Позивачці пенсії за віком згідно Закону №1058-IV.

При цьому повідомлено, що на усне звернення можуть бути надані тільки ті перерахунки пенсії та розрахунки заробітку для обчислення, за якими з 01.03.2021 року позивачу проводилась виплата пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, зв`язку з чим, представник позивача, заявою від 06.08.2024 року, звернувся до відповідача про надання всіх розрахунків заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 , проведених ГУ ПФУ в Закарпатській області з 01.03.2021 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та які наявні в матеріалах пенсійної справи (в т.ч. електронної).

Листом від 14.08.2024 року № 4021-3907/Р-02/8-0700/24 відповідачем надано всі розрахунки пенсії за віком ОСОБА_1 , що містяться в електронній пенсійній справі.

Відповідно до вказаного листа та доданих до нього копій перерахунків пенсії та розрахунків заробітку для обчислення, встановлено, що з 01.03.2021 року обчислення пенсії позивача за віком згідно Закону №1058-IV проведено виходячи із середнього заробітку за три попередні роки: 2017 (за 2014-2016 роки) в сумі 3764,40 грн. та із застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати, який розраховано із заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року (60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв) та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року, який враховується для обчислення пенсії, що становить 3,70705.

У зв`язку з цим, показник середньомісячного заробітку, взятого за основу при обчисленні позивачу з 01.03.2021 року вперше пенсії за віком згідно Закону №1058-IV, склав 20116,68000 грн (3764,40(середній заробіток за 2014-2016)*1,441557 (коефіцієнт збільшення показника ЗП)*3,70705 (індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення після оптимізації)=20116,680 грн) та є суттєво меншим за показник середньомісячного заробітку, який не було взятого за основу для обчислення позивачу з 01.03.2021 року пенсії за віком згідно Закону № 1058-IV, що склав 23209,41000 грн (3764,40(середній заробіток за 2014- 2016)*1,441557(коефіцієнт збільшення показника ЗП)*4,27697(індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення після оптимізації)= 23209,41000 грн).

Як наслідок, на переконання позивача, такі дії відповідача призвели до того, що їй призначено з 01.03.2021 року пенсію за віком згідно Закону №1058-IV у меншому розмірі, а саме: замість 8104,03 грн. 23209,41000 (середньомісячний заробіток)*0,34917(коефіцієнт стажу)=8104,03 грн), пенсію обчислено в розмірі 7024,14 грн. (20116,68000(середньомісячний заробіток)*0,34917(коефіцієнт стажу)=7024,14 грн.).

Позивач не погоджується з таким розрахунком пенсійної виплати, здійсненим відповідачем при призначенні їй з 01.03.2021 року вперше пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки, а не показника за 2018-2020 роки, та врахуванням, без заяви та згоди ОСОБА_1 , заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року (60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв), що в результаті призвело до зменшення індивідуального коефіцієнту заробітку з 4,27697 на 3,70705 та, в підсумку, нарахування пенсії в меншому розмірі - у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Спір у цій справі виник у зв`язку з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки (2018-2020 роки) відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV.

Як встановлено судом, 22.10.2010 року ОСОБА_1 призначено пенсію за нормами Митного кодексу України.

Відповідно до ст.430 Митного кодексу України № 92-IV 11.07.2002 (чинний на момент призначення позивачці пенсії), пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України "Про державну службу" ( 3723-12 ).

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

З 01.03.2021 пенсію позивачки визначено відповідно до норм Закону Закон № 1058-IV у відповідній редакції, статтею 9 якого встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина 1 статті 10 Закону № 1058-IV).

З 11.10.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким розділ XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV доповнено пунктами 4-3, 4-7 такого змісту:

" 4-3. Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень;

4-7. Особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до Законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ."

Отже, пунктами 4-3 та 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV передбачено автоматичне (без звернення пенсіонера) переведення осіб, яким пенсія була призначена відповідно до спеціальних законів, зокрема Митного кодексу України, на пенсію на загальних умовах за Законом № 1058-IV, якщо розмір пенсії, розрахований відповідно до пункту 4-3 зазначеного Закону, перевищує розмір пенсії, яку особа отримує за спеціальним Законом.

При цьому законом визначено, що пенсії перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Отже, застосування середньої заробітної плати саме за ці роки (2014 - 2016) є невід`ємною умовою перерахунку.

Разом з тим, відповідно до абзацу 2 пункту 4-7 Розділ XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України, зокрема, "Про державну службу", із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява, що не позбавляє позивача права у випадку незгоди з розміром перерахованої пенсії повернутись до попереднього способу розрахунку такої за нормами Закону України "Про державну службу".

Позивачка з такою заявою не зверталася, тобто погодилася з автоматичним переведенням її на пенсію за Законом № 1058-IV.

Водночас позивачка вважає, що коли особі призначено пенсію згідно з Митним кодексом України, а у подальшому призначено новий вид пенсії - пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то при обчисленні розміру пенсії має застосовуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачку з 01.03.2021 автоматично переведено на пенсію за віком згідно з Законом № 1058-IV та застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, який було передбачено приписами п. 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

Отже, приписами п. 4-7 Прикінцевих положень Закону у редакції, яка набрала чинності з 11.10.2017, однак застосовується з 01.10.2017, прямо передбачено переведення на пенсію за віком згідно з Законом № 1058-IV, а не призначення нової. Перерахунок пенсії у такому випадку має здійснюватися на основі п. 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, при умові, що пенсія була призначена до 01.10.2017.

При цьому не можна застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, як це передбачено статтею 40 Закону № 1058-IV, оскільки автоматичне переведення не передбачає нового призначення пенсії на загальних підставах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 16 грудня 2024 року в справі № 500/4386/22.

З аналогічних мотивів відхиляються позовні вимоги щодо безпідставності врахування заробітної плати до 01.07.2000 року, оскільки нового призначення пенсії на загальних підставах у випадку позивачки не відбулося.

Також колегія апеляційного суду звертає увагу на висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 27 червня 2023 року в справі № 500/4392/22, відповідно до яких оскільки мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком. Позаяк позивача переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто зміни виду пенсії не відбулось.

Такий підхід підтримав Верховний Суд в постанові від 03 лютого 2025 року в справі № 240/33245/23 зазначивши, що оскільки мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, колегія суддів дійшла висновку, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 29.11.2022 у справі № 560/4589/21, від 18.05.2023 у справі № 560/19830/21.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року в справі № 260/5496/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 23 квітня 2025 року.