Справа № 260/1107/25
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Ужгород№ 260/1107/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача - не з`явився;

представник відповідача - Білова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецько-швейцарське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Д`юті фрі трейдінг" до Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне украйнсько-німецько-швейцарське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Д`юті фрі трейдінг" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №ПШ 044163 від 30.01.2025 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вказує на те, що спеціальний закон не визначає, що протокол перевірки технічного стану автомобіля повинен бути пред`явлений в обов`язковому порядку при здійсненні перевірки. Зазначає, що законодавець хоч і передбачав наявність обов`язку обладнання транспортного засобу тахографом або наявність контрольної книжки водія для автомобільних перевізників, проте не визначив процедури дотримання цього обов`язку для категорій осіб, які не здійснюють діяльність перевезення вантажів, а перевозять вантаж для власних потреб власними засобами, без залучення безпосередніх перевізників. Позивач не користувалося послугами перевізника та не є автомобільним перевізником.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на позов, з якого вбачається, що такий проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних. Зокрема вказує на те, що доводи позивача є безпідставними, оскільки виявлено факт відсутності вчасно пройденої процедури перевірки технічного стану, що є підставою для здійснення позапланової перевірки позивача, а відсутність докумету про проходження такого контролю під час рейдової перевірки (на дорозі) у водія є фактом порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", за яке на перевізника накладається адміністративно-господарський штраф відповідно до санкції абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" в розмірі 17000,00 грн.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання, представник позивача у судове засідання не з`явилася.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з мотивів наведених у письмовому відзиві.

Заслухавши представників, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 08.01.2025 року, на підставі направлення на рейдову перевірку від 07.01.2025 № НР000585, інспекторами Укртрансбезпеки в Львівській області був перевірений транспортний засіб марки І-NTERCARGO TRVCK д.н.з. НОМЕР_1 , який належить СП у формі ТОВ "Д`ЮТІ ФРІ ТРЕЙДІНГ", за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення внутрішніх регулярних перевезень.

За наслідками вказаної перевірки виявлено порушення ст. 48 Закону України "Про автотранспорт", у тому числі порушення, відповідальність, за які передбачена ст. 60, а саме: при перевезенні вантажів перевізник не забезпечив водія дійсним протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу (а.с. 36).

Акт перевірки підписаний водієм транспортного засобу та зазначено, що копію такого отримав.

24.4.01.2025 відповідачем надіслано СП у формі ТОВ "Д`ЮТІ ФРІ ТРЕЙДІНГ" повідомлення про розгляд справи по суті.

06.02.2025 року позивачем надіслано на адресу відповідача пояснення до акту перевірки, в яких зокрема зазначено про те, що порядок облаштування засобу тахографом передбачено законодавством лише для осіб, які надають послуги з перевезення вантажів пасажирів.

У зв`язку з виявленими порушеннями начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області винесено постанову від 06.02.2025 року про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 044182 у розмірі по 17000,00 грн, що стало предметом розгляду вказаної адміністративної справи.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою позивач через представника звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи правомірність оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон №2344-III, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону №2344-ІII центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Згідно з абзацом першим пункту 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За змістом частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Як установлено частиною чотирнадцятою статті 6 Закону №2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №2344-ІII, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт; нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567(далі- Порядок №1567).

Згідно з пунктом 12 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, зокрема: наявність визначених статтями 39 і 48Законудокументів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Як установлено пунктами 20, 21 Порядку №1567, виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктами 25 - 27 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ визначено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Згідно із частиною першою статті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до вимог ст. 48 вказаного Закону документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Суд зазначає, що перелік документів згідно ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпним.

Така конструкція норми зумовлена обов`язками, які Закон №2344-III покладає на автомобільного перевізника.

Відповідно до статті 18 Закону № 2344-ІІІз метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Статтею 34 Закону №2344-III також визначено, що автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку установлені Положенням №340, яке розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух».

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (пункт 1.3 розділу I Положення №340).

Пунктом 1.5 Положення №340 визначено, що тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.

Згідно з пунктом 6.1. Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію №385.

Згідно з пунктом 1.3розділу І Інструкції №385її положення поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

За визначеннями, наведеними у пункті 1.4 розділу I Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; перевізники - це суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом; ПСТ - пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР функції "майстерні або механіка" та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб`єктів господарювання (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 3.3 розділу IІІ Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом повинен мати при собі, зокрема, протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Пунктом 2.6 розділу IІІ Інструкції № 385 передбачено, що ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки.

З аналізу наведених норм слідує, що протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу є документом, наявність якого необхідна під час здійснення перевізником нерегулярних пасажирських перевезень, та є «іншим документом, передбаченим законодавством» в розумінні частини четвертої статті 39 Закону №2344-III.

При цьому, при здійсненні відповідних пасажирських перевезень транспортний засіб повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографом.

Не пред`явлення вказаних документів на момент проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону №2344-ІІІ.

Суд зазначає, що під час здійснення перевірки 08.01.2025 водій надав протокол перевірки та адаптації техографа до транспортного засобу від 28.12.2022 UA 120-001329Z (а.с. 61), з якого вбачається, що транспортний засіб марки MERCEDES-DENZ2018, реєстраційний номер НОМЕР_2 , обладнаний тахографом, однак з урахуванням вимог пункту 2.6 розділу IІІ Інструкції № 385 термін дії вказаного протоколу закінчився у грудні 2024 року, позаяк перевірка та адаптація тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР повинна виконуватися періодично кожні два роки.

Таким чином, актом перевірки від 08.01.2025 №091080 зафіксовано, що при здійсненні вантажних перевезень перевізник не забезпечив водія необхідними документами протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (а.с. 58).

При цьому, суд відхиляє посилання позивача на те, що протокол перевірки та адаптації тахографа обов`язковий лише для суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів, оскільки, як зазначалось вище, дія Інструкції №385 поширюється на усіх суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Так, використання тахографів є обов`язковим не лише при виконанні міжнародних перевезень, оскільки в силу пункту 1.3. Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на те, що відповідач у спірних правовідносинах безпідставно саме його визначив автомобільним перевізником.

Абзацом першим частини першої статті 60 Закону №2344-IIІ визначено, що суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт є автомобільний перевізник.

В розумінні вимог статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 , є СП у формі ТОВ "Д`ЮТІ ФРІ ТРЕЙДІНГ" (а.с. 60).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.02.2023 у справі №240/22448/20, від 12.10.2023 у справі №280/3520/22, та від 12.06.2024 у справі №140/2050/22.

Аналізуючи наведене, а також те, що позивачем не спростовується сам факт правопорушення встановленого в акті перевірки, суд приходить висновку, що відповідач правомірно та з дотримання вимог чинного законодавства виніс оскаржену постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно та з дотримання вимог чинного законодавства виніс оскаржену постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, а тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецько-швейцарське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Д`юті фрі трейдінг" (вул. Полоьова, буд. б/н, с. Минай, Ужгородський район, Закарпатська область, 89423) до Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Карпатської України, буд. 38 В, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.04.2025 року.

СуддяС.А. Гебеш