Справа № 160/4925/25
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 квітня 2025 року Справа № 160/4925/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просив:

- визнати дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, оформлені Рішенням №59822/06/04-36-50-14 від 07.09.2023 року щодо скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій Екселліо DP-25, заводський номер KP00000424, реєстраційний номер 001012481, фіскальний номер , протиправними;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.09.2023р. №59822/06/04-36-50-14.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 року вказана позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: - належним чином завірених копій оскаржуваного рішення відповідача для суду та відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, або доказів вжиття позивачем (представником позивача) самостійно заходів для його отримання і неможливості здійснити це самостійно.

На виконання вимог вказаної ухвали суду від 25.02.2025 року позивачем 19.03.2025 року подано уточнену позовну заяву, в якій викладено позовні вимоги в такій редакції:

- визнати дії Головного управління ДПС Дніпропетровській області, оформлені Довідкою про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій від 21.11.2023 №31966 щодо скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій Екселліо DP-25, заводський номер КР00000424, реєстраційний номер 001012481, фіскальний номер , протиправними;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №31966 б/д про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій Екселліо DP-25, заводський номер KP00000424, реєстраційний номер 001012481, фіскальний номер .

Також позивачем 19.03.2025 року надано до суду належним чином завірену копію Рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.09.2023 №59822/6/04-36-50-14 та копію відповіді від ТОВ Дельфін-Дніпро від 11.03.2025 №01.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 року позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (уточнена) була залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: - заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

14.04.2025 року позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що вперше про існування оскаржуваного рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №31966 від 21.11.2023р. позивач дізнався лише 18.03.2025р. після отримання відповіді на адвокатський запит від 11.03.2025р. Так, на виконання вимог ухвали суду від 25.02.2025р. про надання завіреної належним чином копії оскаржуваного Рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.09.2023р. №59822/06/04-36-50-14, представник позивача звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з відповідним адвокатським запитом від 11.03.2025р., у відповідь на який листом від 13.03.2025р. за вих.№21705/6/04-36-12-01-058 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не надало рішення від 07.09.2023р. №59822/06/04-36-50-14, а направило інше рішення №31966 від 21.11.2023р. про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій (форма 5-РРО), ознайомившись зі змістом якого позивач зрозумів, що документ від 07.09.2023р. №59822/06/04-36-50-14 не є рішенням, а є листом відповідача, про що зазначено у самому рішенні №31966 від 21.11.2023р. Отже, станом на дату подання первинної позовної заяви позивач не міг знати про існування спірного рішення №31966 від 21.11.2023р., яке є предметом спору у цій справі за уточненою позовною заявою. При цьому позивач не подавав заяви про бажання отримувати документи від контролюючого органу через електронний кабінет відповідно до ст.42 ПК України, тож, згідно з п.42.5 ст.42 ПК України листування з ним має здійснюватися шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручатися позивачеві чи його представнику. Водночас, спірне рішення №31996 від 21.11.2023р. засобами поштового зв`язку на адресу позивача не надходило. Також позивач зазначає, що про існування Довідки №31966 про скасування реєстрації РРО, а також про дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо скасування реєстрації РРО Екселліо ОР-25, податковий номер , заводський номер КР00000424, реєстраційний номер екземпляра 001012481, фіскальний номер , позивачеві стало відомо тільки 29.11.2024 року під час спілкування з фахівцем фірми, яка займається обслуговуванням спірного РРО, який повідомив, що податкова служба скасувала реєстрацію РРО. Однак, Довідка №31996 не направлялась позивачеві засобами поштового зв`язку, тому станом на дату - 21.11.2023 року позивач не знав та не міг знати про скасування реєстрації РРО, тим більше, що податкова служба продовжувала приймати Z звіти до 29.11.2024 року. З огляду на означене, позивач просить суд визнати поважними причини пропуску строк звернення до суду з цим позовом та поновити пропущений строк.

Крім цього, 14.04.2025 року позивачем також подано уточнену позовну заяву, в якій позовні вимоги викладено у новій редакції, а саме:

- визнати дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області оформлені Довідкою про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій від 21.11.2023 №31966 щодо скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій Екселліо ОР-25, податковий номер , заводський номер КР00000424, реєстраційний номер 001012481, фіскальний номер протиправними;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №31966 від 21.11.2023 про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій Екселліо ИР-25, заводський номер КР00000424, реєстраційний номер 001012481, фіскальний номер .

Вирішуючи подану позивачем заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, суд зважає на таке.

Так, відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ч.3 ст.122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Згідно з п.56.2 ст.56 ПК України у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Пунктом 56.3 статті 56 ПК України визначено, що скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Зі змісту пунктів 56.2, 56.3, 56.17 статті 56, пункту 57.3 статті 57 ПК України слідує, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з таким рішенням, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 ПК України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Водночас, п.42.1, п.42.2 ст.42 ПК України встановлено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з абз.1 п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

При цьому абз.2 п.42.5 ст.42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відтак, строк на оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується, обчислюється з моменту отримання ним такого рішення у порядку, встановленому ст.42 ПК України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах у справах №826/17798/18 та №640/21350/18.

З матеріалів справи слідує, що позивач процедуру адміністративного оскарження спірного Рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №31966 від 21.11.2023р. про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій Екселліо ИР-25, заводський номер КР00000424, реєстраційний номер 001012481, фіскальний номер , не використовував.

Таким чином, позовна заява щодо оскарження цього рішення має бути подана у строк, встановлений абз.1 ч.2 ст.122 КАС України.

Як слідує з уточненої позовної заяви, позовні вимоги стосуються оскарження рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №31966 від 21.11.2023р. про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій Екселліо DP-25, заводський номер KP00000424, реєстраційний номер 001012481, фіскальний номер .

Разом з цим, з позовною заявою про оскарження вказаного рішення позивач звернувся до суду лише 12.02.2025р., що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, в якому ця позовна заява надійшла до суду, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

За змістом приписів ч.ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Разом з цим, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

З урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Суд зазначає, що позивачем на виконання вимог ухвали суду від 27.03.2025р. про залишення позовної заяви без руху подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій наведено обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі Іліан проти Туреччини встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018р. у справі №569/16060/17 роз`яснив, що у визначенні моменту і виникнення права на позов мають значення дві обставини: об`єктивна - наявність факту порушеного права, суб`єктивна - особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою. При цьому, слід врахувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.

Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що обов`язковою умовою для залишення адміністративного позову без розгляду є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

У даному випадку суд враховує, що хоча позивач і пропустив строк звернення до суду з цим позовом, проте здійснив це через поважні причини, а саме: у зв`язку із фактичною необізнаністю до 18.03.2025р. про прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області рішення №31966 від 21.11.2023р. про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій Екселліо DP-25, заводський номер KP00000424, реєстраційний номер 001012481, фіскальний номер , з огляду на те, що не отримував від відповідача засобами поштового зв`язку цього рішення, а контролюючий орган до 29.11.2024р. продовжував приймати Z звіти з цього РРО, що підтверджено відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, що, в свою чергу, об`єктивно унеможливлювало з`ясування позивачем факту скасування реєстрації цього РРО і існування відповідного рішення контролюючого органу з цього приводу та, відповідно, з`ясування наявності/відсутності підстав для оскарження рішення відповідача №31966 від 21.11.2023р. у судовому порядку, при цьому, позивач, не уникаючи від своїх обов`язків та не допускаючи пасивну поведінку, у розумні строки після того, як відповідач з 29.11.2024р. припинив прийняття Z звітів з вищевказаного РРО, намагався з`ясувати підстави таких дій контролюючого органу, внаслідок чого отримав інформацію про існування оскаржуваного рішення та його копію, надану листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.03.2025р. за вих.№21705/6/04-36-12-01-058, після чого без зайвих зволікань 19.03.2025р. подав відповідну уточнену позовну заяву до суду про оскарження рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області рішення №31966 від 21.11.2023р.

Означені обставини є поважними і такими, що не залежали від волі позивача.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне поновити пропущений позивачем процесуальний строк та задовольнити подану позивачем заяву про поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, уточнена позовна заява ФОП ОСОБА_1 відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Підстави для повернення уточненої позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

В прохальній частині уточненої позовної заяви позивачем висловлено клопотання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вирішуючи яке, суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.20 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин - є адміністративною справою незначної складності (малозначною справою).

Частиною 1 статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з п.10 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що ця справа є справою незначної складності, для якої пріоритетним є її швидке вирішення, враховуючи характер спірних відносин, склад учасників та предмет доказування, що не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача та розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Разом з цим, суд вважає за необхідне витребувати у відповідача додаткові докази у справі, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За приписами ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Водночас, частиною четвертою статті 9 КАС України встановлено обов`язок суду вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Зважаючи на предмет спору у цій справі, суд, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, доходить висновку про необхідність витребування у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області завірених належним чином копій документів, на підставі яких винесено рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.11.2023р. №31966 про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій, в тому числі копію листа ДПІ від 07.09.2023 року №59822/6/04-36-50-14, вказаного у цьому рішенні як підстава для його прийняття.

Керуючись статтями 171, 243, 248 257, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду у справі №160/4925/25 задовольнити.

Поновити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення.

Прийняти уточнену позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №160/4925/25 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення.

Клопотання позивача про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін (в письмовому провадженні) - задовольнити.

Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 22.05.2025 року за наявними у справі матеріалами у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань №11.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Туровою О.М.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також зобов`язати відповідача надати до суду разом із відзивом на позов документи, що підтверджують надання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Витребувати у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:

- завірені належним чином копії документів, на підставі яких винесено рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.11.2023р. №31966 про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій, в тому числі копію листа ДПІ від 07.09.2023 року №59822/6/04-36-50-14, вказаного у цьому рішенні як підстава для його прийняття.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов, а також зобов`язати позивача надати до суду разом із відповіддю на відзив документи, що підтверджують надання відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а також зобов`язати відповідача надати до суду разом із запереченням на відповідь на відзив документи, що підтверджують надання заперечень на відповідь на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

Повідомити відповідача, що він, як суб`єкт владних повноважень, згідно із приписами п.12 ч.9 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України може отримати наявні у суді матеріали, які підлягають врученню відповідачу (зокрема - примірник позовної заяви та доданих до неї документів) - безпосередньо у суді (адреса: м. Дніпро вул. Академіка Янгеля, 4).

Інформацію щодо даної адміністративної справи учасники справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, відповідачу разом з ухвалою надіслати копію позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Турова