Справа № 120/17178/23
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17178/23

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

23 квітня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в оформленні документів для призначення її пенсії за вислугою років у відповідності до вимог п. "а" ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати відповідача підготувати та направити документи до відповідного пенсійного органу для призначення її пенсії за вислугою років у відповідності до вимог п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 23 роки 08 місяців 11 днів.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задоволити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.08.2023 № 525 ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б), звільненого з військової служби в запас через сімейні обставини, виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення. Станом на день звільнення вислуга років становить 23 роки 09 місяців 08 дні, вислуга років на пільгових умовах - 08 років 11 місяців 03 дні.

Позивачем до відповідача подано заяву про підготовку всіх необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Листом від 06.09.2023, за підписом в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , повідомлено позивача, що за наявної у позивача на день звільнення календарної вислуги років, законні підстави для призначення пенсії відповідно до чинного законодавства відсутні, а тому, не має законних підстав для виконання своїх повноважень по організації роботи з оформлення документів для призначення пенсії позивачу згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач, вважаючи відмову протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (ділі - Закон № 2262-ХІІ).

Пунктом «а» статті 12, пунктом «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу пенсії призначаються - з наступного дня після звільнення їх зі служби.

Отже, днем виникнення у військовослужбовця права на призначення йому пенси за вислугу років, у разі наявності для цього правових підстав, є наступний день після звільнення його з військової служби.

Відповідно до вищезазначеної норми законодавства, обов`язковою умовою, за наявності якої особа набуває права на призначення їй пенсії за вислугу років, є звільнення цієї особи з військової служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.08.2023 № 525-ОС позивача було звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу.

Вказаним наказом, останнім днем служби позивача визначено 23 серпня 2023 року.

Відтак, за наявності для цього правових підстав, факт виникнення у позивача права на призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, може мати місце не раніше 23 серпня 2023 року.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/1999 визначив, що до відповідної події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, до спірних правовідносин щодо пенсійного забезпечення позивача, норми Закону № 2262-ХІІ, а також Постанови № 393 мають застосовуватись у редакції, яка діяла станом на 23 серпня 2023 року.

Пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема: з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і па день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, визначено статтею 17 Закону № 2262-ХІІ.

При цьому, жодною нормою Закону № 2262-ХІІ не передбачено, що до календарної вислуги років для призначення пенсії можуть зараховуватись відповідні періоди служби на пільгових умовах.

У зв`язку із вищевказаним, приписами статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ саме Кабінету Міністрів України надані права встановлювати порядок обчислення вислуги років та визначати пільгові умови призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом.

На виконання вищевказаної норми Закону, Кабінетом Міністрів було прийнято Постанову № 393 (із змінами).

16 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393».

Цей нормативно-правовий акт Уряду набрав чинності 19 лютого 2022 року.

Згідно з внесеними змінами, Постанову № 393:

- доповнено новим пунктом 2-1, згідно з нормами якого, для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови;

- абзац перший пункту 3 викладено в новій редакції, згідно з якою, до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах відповідний період служби.

Отже, Кабінетом Міністрів України було чітко встановлено, що:

1) Для призначення пенсії вислуга років військовослужбовця визначається в календарному обчисленні без періодів служби, зарахованих на пільгових умовах.

2) Вислуга років на пільгових умовах, застосовується лише для визначення розміру пенсії особи, яка вже має право на призначення такої пенсії.

3) Вилучено з пункту З Постанови № 393 норму, яка передбачала, що до вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцю можуть зараховуватись на пільгових умовах відповідні періоди служби.

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.08.2023 № 525-ОС позивача було звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу 23 серпня 2023 року, тобто, після внесення вищезазначених змін до Постанови № 393 і вже під час дії цього нормативно-правового акта в новій редакції.

Таким чином, відповідно до правових висновків, викладених Конституційним Судом України у його рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/1999, до спірних правовідносин щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 на умовах статті 12 Закону № 2262-ХІІ, має застосовуватись нова редакція відповідних норм Постанови № 393.

На день закінчення проходження військової служби 23.08.2023, календарна вислуга років позивача становить 23 роки 09 місяців 08 днів, при цьому, періоди служби на пільгових умовах, до календарної вислуги для призначення пенсії зараховуватись не можуть, оскільки це суперечить чинним нормам пункту 3 Постанови № 393 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.02.2022 № 119).

Оскільки у позивача відсутня вислуга 25 календарних років і більше без вислуги на пільгових умовах, він не набув права на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Ухвалюючи оскаржуване рішення від 07.10.2024 Вінницький окружний адміністративний суд, дійшов помилкового висновку про те, що на момент звільнення Позивача з військової служби 23.08.2023 пункт 3 Постанови № 393 (в діючій на той час редакції) визначав, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах відповідний період служби.

На момент звільнення позивача з військової служби 23.08.2023, пункт 3 Постанови № 393 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.02.2022 №119) вже мав зовсім іншу редакцію, норму про те, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах відповідний період служби, з цього пункту вже було з виключено.

Абзац перший пункту 3 Постанови № 393 (із змінами) вже було викладено в новій редакції, згідно з якою, вислуга років на пільгових умовах, зараховується лише для визначення розміру пенсії особи, яка вже має право на призначення такої пенсії.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.