Справа № 160/6082/22
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6082/22
(суддя Боженко Н.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Корсун Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у справі №160/6082/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 квітня 2022 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 29 червня 2022 року, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №14 к від 05 січня 2022 року в частині застосування до інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №247 о/с від 05 березня 2022 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції, з 28 березня 2022 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 28 березня 2022 року з розрахунку 292,20 грн по день поновлення на службі за кожний календарний день вимушеного прогулу (з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів).

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що його звільнення з посади є незаконним, оскільки він не вчиняв жодних дій, направлених на порушення Присяги працівника поліції та службової дисципліни. Обвинувальний вирок щодо нього відсутній.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року, адміністративний позов було задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.01.2022 року №14к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.03.2022 року №247 о/с, "По особовому складу" з урахуванням змін, внесених наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №549 о/с від 11.05.2022 року "По особовому складу", яким ОСОБА_1 звільнено зі служби з 28 березня 2022 року;

поновив старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції з 29 березня 2022 року;

стягнув з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2022 року по 04.02.2025 року у розмірі 232206,48 гривень (двісті тридцять дві тисячі двісті шість гривень 48 копійок), з відрахуванням при його виплаті податків та інших загальнообов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що з`ясовані судом обставини справи не підтверджують висновок службового розслідування щодо здійснення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді безпідставної зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 07.10.2021 року.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підтвердженого факту видачі позивачу відеореєстратора та вчинення інших дій проти інтересів служби.

Отже, суд першої інстанції зробив висновок про відсутність в діях позивача складу дисциплінарного проступку та, як наслідок, відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, оскаржив його в апеляційному порядку, в частині задоволених позовних вимог, з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуадьного права, неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає про: неврахування судом першої інстанції того, що порядок проходження служби в поліції регламентується спеціальним законодавством; надання належної оцінки доводам відповідача та доказам у справі, поясненням ОСОБА_2 .

Звертає увагу на те, що визначення виду дисціплінарного стягнення є дискреційним правом відповідача.

Посилається на неврахування судом першої інстанції обставин не притягнення позивачем ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач просить у її задоволені відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення позивача та його представника які заперечували щодо їх задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29.01.2021 № 26 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 переміщений на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.11.2021 № 2270 «Про організацію проведення службового розслідування та відсторонення від виконання службових обов`язків окремих поліцейських Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції» призначено службове розслідування за фактом надзвичайної події за участю, зокрема, інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Згідно з указаним наказом, 03.11.2021 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла інформація про документування працівниками Дніпропетровської обласної прокуратури, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, та Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у рамках кримінального провадження №0000493, відкритого 11.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України, противоправної діяльності, зокрема інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень за частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

За результатами службового розслідування складено висновок від 04.01.2022 року, яким встановлено, що 03.11.2021 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла інформація про документування працівниками Дніпропетровської обласної прокуратури, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, та Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у рамках кримінального провадження № 0000493, розпочатого 11.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України, протиправну діяльність, зокрема, інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , якому письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень за частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вказаного висновку, зі змісту повідомлення про підозру від 03.11.2021 з`ясовано, що 07.10.2021 приблизно о 21:30 год старший сержант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 під час несення служби по вул. Гагаріна в с. Чкаловка Криворізького району помітили автомобіль «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Після чого у них виник умисел на одержання неправомірної вигоди для себе за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Реалізуючи свій злочинний умисел, на скоєння злочину, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище для отримання матеріальних коштів незаконним шляхом, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зупинив вищезазначений автомобіль. Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 сісти до службового автомобілю «Suzuki Grand Vitara» н.з. НОМЕР_2 , де вже сидів ОСОБА_3 для того, щоб перевірити по базі даних. Надалі, в період часу з 21:30 год до 21:40 год ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , перебуваючи в службовому автомобілі, діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, в ході розмови почали погрожувати ОСОБА_2 складанням адміністративного протоколу та притягненням його до адміністративної відповідальності та вимагати надати їм неправомірну вигоду в розмірі 15000 грн за не притягнення останнього до відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Сприймаючи погрози працівників відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції як реальні, ОСОБА_2 погодився на їх вимоги про надання неправомірної вигоди та віддав їм 10000 грн та 200 доларів США, що були у нього.

03.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000493 старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

14.12.2021 рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на строк до 03.01.2022 року включно.

Під час обрання запобіжного заходу на судовому засіданні старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та його захисник вказали на те, що підозрюваний визнає себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, та готовий сприяти досудовому розслідуванню.

Установлено, що з 20:00 год 07.10.2021 до 08:00 год 08.10.2021, відповідно до графіку несення служби нарядами відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції, старший сержант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебували на чергуванні у складі групи реагування патрульної поліції. Відповідно до записів у книзі виїзду-повернення AMT № 217, останні несли службу на службовому автомобілі «Suzuki Grand Vitara». Перед виїздом на лінію інструктаж пройшов старший сержант поліції ОСОБА_3 . Факт перебування 07.10.2021 на службі старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 підтверджується записами у журналі реєстрації інструктажів № 409 та книзі видачі й приймання озброєння № 415 дск.

Опитаний під час службового розслідування ОСОБА_2 пояснив, що 07.10.2021 приблизно о 21:30 год, він, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Гагаріна в с. Чкаловка, Криворізького району. Під час руху його автомобіль було безпідставно зупинено (оскільки правил дорожнього руху не порушував) поліцейськими, на службовому автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara», державних номерних знаків він не пам`ятає, пам`ятає лише, що вони були на синьому фоні. Указаних поліцейських було двоє і як пізніше йому стало відомо це були поліцейські відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Після зупинки, до його автомобіля підійшов поліцейський ОСОБА_1 та запропонував йому сісти до салону їх службового автомобіля. На запитання ОСОБА_2 щодо причини зупинки останній повідомив, що на його транспортному засобі нібито не працюють освітлювальні прилади. Коли ОСОБА_2 підійшов до вищевказаного службового автомобіля, то у салоні вже перебував поліцейський ОСОБА_3 . Останній здійснив перевірку його даних за якоюсь інформаційною базою у своєму планшетному пристрої, якою саме не відомо.

Надалі, під час розмови, поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_1 почали звинувачувати ОСОБА_2 у тому, що він нібито перебуває у стані алкогольного сп`яніння та погрожувати складанням адміністративних матеріалів, а також притягненням до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_2 з цим не погоджувався та пояснював специфічний запах у салоні автомобіля обробкою рук антисептиком, а свій стан перевтомою. На пропозиції ОСОБА_2 пройти обстеження на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «ДРАГЕР», вказані поліцейські відмовляли, та казали що поїдемо до лікарні, а потім вони, отримавши відповідний висновок, скерують матеріали до суду і ОСОБА_2 буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Штраф, з їх слів, буде від 17 000 грн до 34 000 грн. Крім цього, ОСОБА_2 також позбавлять права керувати транспортними засобами на певний строк. А щоб усього цього не сталося, ОСОБА_2 повинен надати їм неправомірну вигоду у розмірі 15 000 грн. Сприймаючи погрози вказаних поліцейських як реальні, ОСОБА_2 погодився на їх вимоги та віддав їм наявні у нього на той час грошові кошти у сумі 10 000 грн та 200 доларів США.

Під час службового розслідування старший сержант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відмовилися від надання пояснень, посилаючись на статтю 63 Конституції України.

Пунктом 5 резолютивної частини висновку за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1 частини першої статті 18, статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, Присяги поліцейського, що виразилось у безпідставній зупинці 07.10.2021 транспортного засобу «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_1 , невикористанні відеореєстратора під час несення служби та скоєння інших дій проти інтересів служби, які суперечать покладеним на нього обов`язкам, підриваючи довіру до нього як до носія влади, запропоновано застосувати до інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Згідно з пунктом 3 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.01.2022 року №14-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Головного управління Національної поліції» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1 частини першої статті 18, статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026, Присяги поліцейського, що виразилось у безпідставній зупинці 07.10.2021 транспортного засобу «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_1 , невикористанні відеореєстратора під час несення служби та скоєння інших дій проти інтересів служби, які суперечать покладеним на нього обов`язкам, підриваючи довіру до нього як до носія влади, застосовано до інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.03.2022 року №247 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 з 05.03.2022 року звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.05.2022 року №549 о/с «По особовому складу», зокрема, внесено зміни до наказу від 05.03.2022 року №247 о/с в частині дати звільнення «з 28.03.2022».

Правомірність та обґрунтованість вказаних наказів відповідача та поновлення позивача на посаді є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон України №580-VIII).

За приписами статті 1 Закону України №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або в наслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 Закону № 580-VІІІ).

Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України Про Національну поліцію, Про запобігання корупції та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами першою, другою статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що в разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018р. №2337-VІІІ (далі Дисциплінарний статут НПУ).

Частинами 1 та 2 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.

Згідно з ч.1 ст. 3 Дисциплінарного статуту НПУ Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських є Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом МВС України від 22.02.2016 року №1179 (далі Правила №1179), які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до абз.2 п.1 розділу І Правил №1179 ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з п.3 розділу ІV Правил №1179 за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно з ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту НПУ до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частинами 1-3 статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту НПУ службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно з ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту НПУ Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Частинами 1-2 статті 15 Дисциплінарного статуту НПУ встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018р. за №1355/32807 (далі Порядок №893).

При цьому, п.1 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п.4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За приписами п.п.1, 2 розділу VІ Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до п.1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Так, ч.ч.4,5 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

За приписами ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, службове розслідування в органах поліції є комплексом заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції та з метою збирання, перевірки і оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, встановлення обставин (часу, місця, способу) його вчинення, уточнення причин та умов, що цьому сприяли, а також ступеня вини особи, яка його вчинила, і визначення виду стягнення, що пропонується до застосування керівником.

Таким чином, мета службового розслідування полягає у повному, об`єктивному та всебічному встановленні обставин (часу, місця), наслідків правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у його вчиненні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявності причинного зв`язку між неправомірними діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причин правопорушення та умов, що йому сприяли; законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступеня вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки поліцейського і його ставлення до вчиненого.

З аналізу ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ випливає, що підставою для дисциплінарної відповідальності поліцейського є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у недотриманні чи неналежному дотриманні службової дисципліни та означає недотримання поліцейським Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів, Присяги поліцейського та наказів керівників.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

При цьому в силу вимог статті 2 КАС України адміністративний суд в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

У свою чергу, суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, щ згідно з наказом відповідача від 05.01.2022 року №14к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з порушення службової дисципліни, п.1 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII; ст. 35 Закону №580-VIII (стаття «Зупинення транспортного засобу»); п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту; п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, абз. 1 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки; п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, Присяги поліцейського, а саме, що вчиненням ним дій щодо: безпідставної зупинки 07.10.2021 року транспортного засобу «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_1 ; невикористання відеореєстратора під час несення служби; скоєння інших дій проти інтересів служби (т.1 а.с.71).

Водночас судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи наступне.

Так, з ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2022 року у справі №177/488/22 вбачається, що з кримінального провадження №0000493 постановою прокурора від 08 квітня 2022 року виділено матеріали досудового розслідування за підозрою, зокрема, позивача у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України в окреме провадження під № 0000159 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказане свідчить проте, що усі діяння щодо позивача, стосовно яких здійснювалося досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000493, стали розслідуватися в рамках кримінального провадження №0000159.

При цьому згідно з ухвалою Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 року у справі №177/488/22, прокурором змінено обвинувачення позивача з ч. 3 ст. 368 на ч. 2 ст. 28 ст. 356 Кримінального кодексу України та кримінальне провадження закрито.

Враховуючи зазначені обставини суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що жодні преюдиційні обставини в результаті кримінального провадження, що здійснювалося щодо позивача фактично щодо тих же обставин, що й дисциплінарне провадження, не встановлені, а посилання сторін на це кримінальне провадження та події, що мали місце в ході його здійснення (наприклад, повідомлення позивачу про підозру), не має юридичного значення.

Крім того, з`ясовуючи обставини зупинки позивачем автомобіля ОСОБА_2 суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що в своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що йому була названа підстава зупинки транспортного засобу не працюють освітлювальні прилади.

При цьому, з матеріалів службового розслідування не вбачається, що відповідач досліджував змістовно показання ОСОБА_2 , оскільки останній вважав зупинку транспортного засобу безпідставною через непорушення ним правил Дорожнього руху, однак сам ОСОБА_2 згадує, що причиною зупинки було твердження про несправність освітлювальних приладів інша підстава для зупинки (п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону №580-VIII порушення Правил дорожнього руху, п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону №580-VIII ознаки технічної несправності транспортного засобу). Таким чином, «безпідставність» зупинки є перенесенням позиції самого ОСОБА_2 , при цьому цей висновок зроблено останнім виходячи з підміни існуючих підстав для зупинки транспортного засобу: особу, транспортний засіб якої має очевидні ознаки технічної несправності дійсно може бути зупинено поліцейським за відсутності факту порушення Правил дорожнього руху, тому що саме технічна несправність є самостійною підставою для зупинки. Однак це питання відповідачем взагалі не з`ясовувалося.

Отже, враховуючи те, що відповідач встановив факт безпідставності зупинки лише на підставі того, що ОСОБА_2 оцінив названі поліцейськими підстави для зупинки «нібито» не існуючими, а під час дисциплінарного провадження перевірка такого твердження не проводилась, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що висновки відповідача щодо безпідставної зупинки 07.10.2021 року транспортного засобу «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_1 є такими, що не підтверджуються належними та достатніми доказами та є необґрунтованими, а застосування до позивача за вчинення вказаних дій заходів дисциплінарної відповідальності протиправним.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що ця обставина є самостійною підставою для скасування спірних наказів, адже вони постановлені в зв`язку зі стверджуваним вчиненням позивачем саме сукупності діянь.

Доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі проте, що «єдиним доказом законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 » може бути постанова про накладення адміністративного стягнення, яку не було складено позивачем, колегія суддів вважає помилковими, оскільки як правильно зазначив суд першої інстанції цей висновок зроблено відповідачем виходячи з підміни існуючих підстав для зупинки транспортного засобу враховуючи те, що особу, транспортний засіб якої має очевидні ознаки технічної несправності може бути зупинено поліцейським за відсутності факту порушення Правил дорожнього руху, тому що саме технічна несправність є самостійною підставою для зупинки транспортного засобу, що передбачено п.2 ч.1 ст.35 Закону №580-VIII.

Крім того, ці обставини, як правильно встановив суд першої інстанції, перебували за межами оцінки відповідача в рамках процедури дисциплінарного провадження та не були підставами для притягнення позивача до відповідальності.

Щодо притягнення позивача до відповідальності за невикористання відеореєстратора під час несення служби, та порушення у зв`язку з цим п. 5 розділу ІІ Інструкції, яка врегульовує використання портативного відеореєстратора, тобто такого, що кріпиться на формений одяг поліцейського слід зазначити наступне.

Як правильно встановлено судом першої інстанції відповідачем не було спростовано доводів позивача щодо невидачі йому відеореєстратора та з матеріалів службового розслідування не вбачається того, що ці обставини під час службового розслідування досліджувались.

Отже, за відсутності доведеності обставин видачі позивачу відеореєстратора, притягнення позивача до відповідальності за його невикористання під час несення служби є безпідставним,

Щодо висновків службового розслідування про скоєння позивачем інших дій проти інтересів служби.

Колегія суддів зазначає, що погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за таким формулюванням є неприпустимим, оскільки йдеться про безпідставно абстрактне формулювання під час вжиття щодо особи юридично значущих заходів, оскільки розтлумачення цієї підстави дисциплінарної відповідальності відсутнє у висновку службового розслідування.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову: визнання протиправними та скасування оскаржених наказів відповідача, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Щодо інших доводів відповідача викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи сторін, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає, а всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновки суду викладені в оскарженому рішенні.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у справі №160/6082/22 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 17 квітня 2025 року.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва