Справа № 157/508/25
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/508/25
Провадження №2-а/157/62/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позов з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 133 від 14 березня 2025 року і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, а також стягнути на його користь судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за ч. 3 ст. 210-1 КпАп України за те, що він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року та не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервістів (за наявності), на виконання абз. 4, п.1, ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-ХІ, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом уточнити адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, чим порушив вищезазначену норму. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. 31 жовтня 2023 року за його місцем роботи (Волинська митниця) надійшло розпорядження від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про оповіщення його для прибуття (протягом 10 днів з моменту оповіщення) як військовозобов`язаного, який перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 . 08 листопада 2023 року він з`явився до вищезазначеного органу та надав усі дані для оновлення даних, які були потрібні. Згодом набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633- XI. ІНФОРМАЦІЯ_4 ніяким чином його не було повідомлено про обов`язковість виконання даних норм закону, однак у травні 2024 року він з`явився до цього органу для того, аби впевнитись, що у нього з військово-обліковими документами все в порядку і вони надалі є чинними. Оперативний черговий повідомив йому, що військово-облікові дані знову потрібно оновити. Звісно, він надав усі потрібні документи та йому було присвоєно особовий штрих-код та вклеєно його до військового квитка. Також, коли він запитав Оперативного чергового: «Коли мені знову потрібно з`явитися для оновлення дати?»,- то останній відповів йому «Цей штрих-код вже буде у вас постійно і не потрібно буде знову його оновлювати». Після цього, протягом останніх 10 місяців у нього неодноразово працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 перевіряли військово-облікові документи як у громадських місцях, так і на блокпостах без будь-яких зауважень. Після зазначених подій він жодних повісток чи повідомлень про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував. 26 січня 2025 року близько 09 години ранку, пересуваючись містом Камінь-Каширський, його транспортний засіб було зупинено працівниками поліції для перевірки військово-облікових документів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Документи були в порядку, однак один з працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , перевіряючи його дані у відповідній електронній базі, жартома сказав: «Ого, Вас і в розшуку немає». Згодом, 14 березня 2025 року прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_3 з питання консультації щодо відстрочки, працівник ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив його, що він перебуває у розшуку від 26 січня 2025 року через відсутність військово-облікових даних у електронній базі. Отже, з цього випливає, що після його останньої перевірки працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 документи раптово зникли з електронної бази і він був оголошений у розшук. На його обурення стосовно того, чому його ніяк не повідомили про розшук будь-якими засобами зв`язку (враховуючи, що він оновлював дані щодо місця проживання, контактного номеру та місця роботи ще в травні 2024 року) працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 ніяк не відреагували. Єдине, чим керувалися працівники, це: «База показує, що про Вас немає ніяких даних, будемо складати протокол та постанову, чекайте». Прочекавши в будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 майже 3 години, йому вручили копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та накладення штрафу в розмірі 17 000 гривень. В оскаржуваній постанові обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, однак у нього на піклуванні перебувають двоє батьків, які мають 2 групу інвалідності. Також, йому не було повідомлено про його права, у тому числі права на правову допомогу, яке він не зміг реалізувати. Фактично розгляд справи щодо нього не відбувся. Юрист Камінь- ІНФОРМАЦІЯ_3 без повідомлення про розгляд справи, без роз`яснення прав, без проведення процедури розгляду просто вручила йому постанову у справі про адміністративне правопорушення та вказала на необхідність сплати штрафу. Він має паспорт громадянина України та ідентифікаційний код. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_4 мав можливість отримати усі необхідні відомості про нього із відповідних державних реєстрів та баз даних та повідомити його належним чином про відсутність військово-облікових даних.

Ухвалою судді від 28 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

У відзиві на позов представник відповідача начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 просить у позові відмовити та в обґрунтування заперечення зазначає, що в ході уточнення облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 не уточнив персональні дані в терміни, передбачені законодавством. Зважаючи на факт порушення, з метою його фіксації, того ж дня, 14 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 було складено протокол №133 про адміністративне правопорушення, у зв`язку з порушенням вищевказаним громадянином правил військового обліку. Протокол ВН №133 було складено за особистої присутності ОСОБА_1 . В даному протоколі було зафіксовано факт невчасного уточнення персональних облікових даних позивачем. Вказано, що своїми діями позивач порушив вимоги абз. 4, п.1, ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-ХІ. Також, у даному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11 год 00 хв 14 березня 2025 року. Зі змістом даного протоколу позивач ознайомився, що підтверджується його особистими підписами в протоколі. ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та його права і обов`язки, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За результатами розгляду адміністративної справи була винесена постанова ВН № 133 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КпАП України та накладено мінімальний штраф у сумі 17 000 грн. Постанова ВН № 133, як і протокол, передбачає притягнення до адміністративної відповідальності згідно з ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає порушення правил військового обліку. Законодавством чітко визначено терміни для оновлення облікових даних: вони мали чіткі межі - з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (60 днів) та способи уточнення: через центр надання адміністративних послуг (як підтвердження витяг про уточнення); через оновлення в застосунку (витяг із «Резерву+») або особисто в ТЦК та СП (тоді в реєстрі «Оберіг» містилася б відмітка про уточнення/оновлення даних при особистій явці). Проте, ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок жодною із вищеперерахованих можливих дій та, як наслідок, не надав жодного підтвердження щодо спроб чи факту оновлення облікових даних у терміни, передбачені законодавством. Обов`язок щодо уточнення/оновлення даних є його особистим обов`язком, закріпленим в законодавстві, і повинен проявлятися в особистих активних діях військовозобов`язаного. Також, необхідно зазначити, що позивач під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не заперечував факту не уточнення персональних даних. Постанова ВН №133 є правомірною та такою, що була винесена відповідно до норм чинного законодавства. Притягнення до відповідальності категорії осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КпАП України, в умовах воєнного стану є актуальними як ніколи. Адже притягнення до відповідальності саме цієї категорії осіб вказує, наскільки важливим є виконання військового обов`язку та дотримання правил військового обліку громадянами в умовах особливого періоду.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 просить його позовні вимоги задовольнити та в обґрунтування зазначає, що у травні 2024 року він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для того, аби впевнитись, що у нього з військово-обліковими документами все в порядку і вони надалі є чинними. Оперативний черговий повідомив йому, що військово-облікові дані знову потрібно оновити. Він надав усі потрібні документи та йому було присвоєно особовий штрих-код та вклеєно до його військового квитка. У додатку до позовної заяви ним було надано копію військового квитка, в якій міститься штрих-код, що засвідчує факт оновлення його військово-облікових даних. Враховуючи відсутність у нього доступу до внутрішніх реєстрів військово-облікових даних ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язок доведення зворотного, зокрема, факту ненадання ним відповідних документів для оновлення таких даних покладається на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути у його ідсутності.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що вона просить справу розглянути у відсутності представника відповідача.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 серії ВН № 133 від 14 березня 2025 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

У цій постанові зазначається, що «4 березня 2025 року об 11 год 00 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_2 під час дії особливого періоду було встановлено через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», що військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 18.05.2024 по 16.07.2024 не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, через електронний кабінет призовникам, військовозобов`язаного, резервістів (за наявності), на виконання абз. 4, п. 1, ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-ХІ, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом уточнити адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, чим порушив вищезазначену норму. Відповідальність за встановлене правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. ч. 2, 3 ст. 90 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 як суб`єкт владних повноважень, дії якого оскаржуються, подав відзив, однак не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не повідомив причин неможливості їх подання.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього було накладено адміністративне стягнення. Так, на підтвердження встановлених у оскаржуваній постанові обставин, суду не надано витягу із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», з відомостей якого, зокрема, було встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 не уточних свої персональні дані.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім того, оскаржуваною постановою дії позивача, як військовозобов`язаного, що полягали у не уточненні його персональних даних, кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України.

Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

За порушення в особливий період призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що згідно зі змістом оскаржуваної постанови ставиться у вину ОСОБА_1 , адміністративна відповідальність встановлена ч. 3 ст. 210 КпАП України.

Про неправильність кваліфікацій дій позивача, про яку зазначено в оскаржуваній постанові, свідчать також викладені представником відповідача доводи у відзиві на позовну заяву, в якому, зокрема, останнім зазначено, що постанова ВН № 133, як і протокол, передбачає притягнення до адміністративної відповідальності згідно з ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає порушення правил військового обліку.

Разом з тим, відповідно до змісту постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України, тобто за правопорушення, доказів про вчинення якого відповідач не надав і обставини вчинення якого в оскаржуваній постанові не наведено.

Таким чином, адміністративна відповідальність за порушення правил військового обліку в особливий період, про які зазначено в оскаржуваній постанові, передбачена ч. 3 ст. 210 КпАП України, а не ч. 3 ст. 210-1 КпАП України, що, зокрема, визнав і представник відповідача у відповіді на відзив на позовну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки вимоги позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволені повністю, тому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 133 від 14 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення 22 квітня 2025 року.

Головуючий:О.В. Антонюк