Справа № 727/3769/25
Суддя: Бойко М. Є.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3769/25
Провадження № 2-а/727/99/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року

Шевченківський районний суд міста Чернівці у складі:

головуючої судді Бойко М.Є.,

за участю секретаря судових засідань Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернівці, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Глинська Інна Павлівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №184 у справі про адміністративне правопорушення від 30.01.2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року адвокат Глинська І.П. звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову №184 від 30.01.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у розмірі 17 000,00 гривень.

В обґрунтування таких вимог представник позивача посилається на те, що відносно ОСОБА_1 30.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 прийнято постанову №184 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки він, будучи військовозобов`язаним, не з`явився 11.12.2024 року, о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за електронною повісткою №1457304, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та направленою засобами поштового зв`язку у відповідності до порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560.

14.01.2025 року працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що він перебуває у розшуку та доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу про адміністративне правопорушення №106, згідно з яким ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану, не з`явився за попередньо врученою йому повісткою №1457304 від 28.11.2024 року.

30.01.2025 року, о 13 год. 30 хв. працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив ОСОБА_1 , що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього розглядатися в призначений час та дату не буде, розгляд даної справи відкладено на невідому йому дату та час, у зв?язку з відсутністю на робочому місці осіб, уповноважених її розглядати, а вже 06.02.2025 року йому повідомили, що адміністративна справа була розглянута без його участі 30.01.2025 року .

Крім того, адвокат Глинська І.П. просила суд поновити строки на звернення до суду з вищевказаним адміністративним позовом, оскільки вищевказану постанову ОСОБА_1 отримав 06.02.2025 року, а тому цей строк пропустив з поважних причин.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі.

14 квітня 2025 року представник відповідача надіслав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за їх безпідставністю, оскільки останній не з`явився 11.12.2024 року, об 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за електронною повісткою №1457304, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та направленою засобами поштового зв`язку. Вказав також, що, виходячи із приписів п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560, позначка посадової особи Укрпошти "одержувач відсутній за вказаною адресою" є належним підтвердженням сповіщення ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, останній, не з`явившись по повістці, не виконав вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому його правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

У судове засіданні 23 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 та його адвокат Глинська І.П. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його розгляду. Адвокат Глинська І.П. подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та участі позивачки . Представник відповідача у судове засідання 23 квітня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, його представника та представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30.01.2025 року, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення та прийнято постанову №184, в якій визнано ОСОБА_1 винним за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на останнього штраф у розмірі 17 000, 00 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним, не з?явився 11.12.2024 року о 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_4 за електронною повісткою N?1457304, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, та направленою засобами поштового зв?язку у відповідності до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N?560. Електронна повістка була йому надіслана засобами поштового зв?язку на адресу АДРЕСА_1 та повернута з проставленням відмітки посадовою особою Укрпошти " відсутність особи за адресою місця проживання" 05.12.2024 року.

Як вбачається з витягу "Резерв+" ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, з повістки N?1457304 вбачається, що позивача зобов`язано з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) 11.12.2024 року о 09:00 год. для уточнення даних та надіслано її на адресу: АДРЕСА_1 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» з рекомендованим поштовим відправленням № 806 та повернуто з відміткою « одержувач відсутній за вказаною адресою».

24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено, тому особливий період в Україні триває по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 запроваджено загальну мобілізацію.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно із абз.1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Частина 1 ст.210-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правила військового обліку визначені у додатку №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487.

Пунктом 2 частини 1 додатку №2 вказаних вище Правил закріплено, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 82 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок 560), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зі змісту наведеного положення слідує, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку резервіст або військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщеним про виклик до районного (міського) ТЦК у разі проставлення у поштовому повідомленні, зокрема дня отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора.

Отже, проставлення відмітки про вручення одержувачу повістки або про відсутність особи за адресою місця проживання прирівнюється законодавцем до належного повідомлення особи про виклик її до територіального центру комплектування та соціальної підтримки .

Вказані приписи Порядку №560 є чинними.

Позивач є військовозобов`язаним, проте має відстрочку від призову на підставі п.1 ч.3 ст. 23 ЗУПро мобілізаційну підготовку та мобілізацію до 08.05.2025 року, що не є обставиною, яка звільняє ОСОБА_1 від обов`язку з`являтись за викликом до органу військового управління.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як передбачено статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 7 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, постановою № 184 від 30.01.2025 року, тобто у строк не пізніше одного року з дня його вчинення.

Жодних належних доказів на спростування вказаних у постанові обставин ОСОБА_1 не надав.

З урахуванням наведеного суд вважає, що постанова № 184 від 30.01.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 - полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є правомірною та підстави для її скасування відсутні, отже, позовні вимоги останнього задоволенню не підлягають.

При цьому, суд вважає поважними причини пропуску позивачем 10-ти денного строку на оскарження вищевказаної постанови по справі про адміністративне правопорушення № 184 від 30.01.2025 року, виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 отримав її копію лише 06.02.2025 року.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені позивачем не підлягають розподілу.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.7, 9, 19, 90,72, 77-78,139,243-246,250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 184 від 30.01.2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Глинська Інна Павлівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №184 у справі про адміністративне правопорушення від 30.01.2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.Є. Бойко