Справа № 160/2188/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2025 року Справа № 160/2188/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
27.01.2025 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу та пільгового стажу роботи по списку № 1 ( підземні Постанова № 202 від 31.03.1994) за професією електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті, що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» один місяць служби за три: час проходження військової служби за мобілізацією з 29.05.2019 року по 24.02.2022 року, протягом якого брав участь в антитерористичній операції та здійснював заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районі н.п.Вугледар, Волноваського району Донецької області;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по списку № 1 (підземні Постанова № 202 від 31.03.1994) період роботи: з 29 січня 1996 року по 14.03.1996 рік на посаді учня підземного гірника з повним робочим днем в шахті з 27 квітня 1998 року по 30 травня 1999 року на посаді гірника підземної дільниці ВСП «ШУ Дніпровське» з повним робочим днем в шахті з 14 жовтня 2002 року по 20 лютого 2003 року на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті в ВП « ШУ Першотравенське» шахта «Ювілейна» з 18 жовтня 1999р. по 11 грудня 1999 року, та з 03 червня 2000 року по 27 червня 2000 року період перебування в учбовій відпустці, працюючи на посаді гірника підземного ВП «ШУ Першотравенське» (шахта Ювілейна);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії від 03.01.2025 року.
04.02.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
14.02.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла копія пенсійної справи позивача та відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало заяву позивача про призначення пенсії по суті та не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії, отже, вимога позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію протирічить обставинам справи, оскільки Головне управління не має відношення до прийнятого рішення. Період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 09.01.2020 по 09.03.2020 та період військової служби з 09.05.2019 02.01.2025 зараховано позивачу до страхового та пільгового стажу роботи в одинарному розмірі, як військова служба в особливий період.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
Заява позивача про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №68 від 09.01.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Відповідно до наданих документів (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, довідки про період роботи), страховий стаж складає 46 років 5 місяців 17 днів (з урахуванням додаткових років за Список 1 17 років); пільговий стаж 22 роки 05 місяці 05 днів: - роботи підземні за постановою 202 (25)- 17 років 2 місяці 11 днів; - військова служба в особливий період - 5 років 4 місяці 2 дні; - навчання за фахом 1 місяць 22 дні. До пільгового стажу на підземних роботах, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.10.2024 №479 не зараховано період: - навчання в учбовому пункті, без оплати праці, легкої праці, учбової відпустки, прогулів.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, є Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 29.01.1996 року містить наступні записи щодо спірного періоду:

- 26.06.1995 року навчання в ПТУ-40 м.Першотравенськ (ДБ №021302 від 26.06.1995 року);

- 29.01.1996 року Державне шахтопрохідницьке управління прийнятий учнем підземним гірничоробочим з повним робочим днем в шахті (наказу №8 від 29.01.1996 року);

- 14.03.1996 року переведено підземним гірничоробочим з повним робочим днем в шахті (наказ №20 від 14.03.1996 року);

- 24.04.1996 року звільнено за власним бажанням ст.38 КЗпП України (наказ №33 від 24.04.1996 року);

- 01.07.1996 року Державне відкрите товариство «Першотравенський ремонтно-механічний завод» прийнято електрогазозварювальником 4 розряду (наказ №15 від 01.07.1996 року);

- 27.03.1998 року звільнено за власним бажанням ст.38 КЗпП України (наказ №6 від 27.03.1998 року);

- 18.10.1999 року ВП «Шахтоуправління» прийнято гірничоробочим підземним другого розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №71-к від 18.10.1999 року);

- 17.04.2000 року переведено гірничоробовим підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №397 від 14.04.2000 року);

- 13.02.2002 року звільнено по ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №10-к від 14.02.2002 року);

- 05.04.2004 року Філія ВАТ державна холдингова компанія «Павлоградвугілля» «Шахта Ювілейна» прийнято гірничоробочим підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті (розпорядження 30-к від 05.04.2004 року);

- 01.08.2007 року-21.09.2007 року переведено учнем електрослюсаря підземного на час виробничої практики (розпорядження №312-к від 31.07.2007 року);

- 12.03.2008 року переведено електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (розпорядження №222-к від 11.03.2008 року);

- 19.05.2008 року переведено електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті (розпорядження №520-к віл 19.05.2008 року);

- 17.09.2009 року переведений електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті (розпорядження №1097-к від 17.09.2009 року);

- за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 розділ 1 відповідно до Постанови КМУ від 16.01.2003 року №36 розпорядження про підсумки атестації №147 від 10.07.2012 року;

- 02.07.2012 року переведений електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті (наказ №373-к від 02.07.2012 року);

- за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 розділ 1 відповідно до Постанови КМУ від 16.01.2003 року №36 розпорядження про підсумки атестації №6583 від 25.12.2015 року;

- за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 розділ 1 відповідно до Постанови КМУ від 24.06.2016 року №461розпорядження про підсумки атестації №8409 від 22.12.2020 року;

- 01.01.2022 року переміщений до ВП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті (наказ №9865 від 24.12.2021 року);

- за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 розділ 1 відповідно до Постанови КМУ від 24.06.2016 року №461 розпорядження про підсумки атестації №400 від 17.01.2022 року.

Вказані дані у трудовій книжці, а також те, що позивач працював на роботах за посадами, що передбачені Списком № 1 підтверджені архівними довідками від 20.09.2024 року №41, від 14.10.2024 року №479, від 22.11.2024 року №5; від 26.11.2024 року №549.

Також, суд зазначає, що відповідачем-2 не вказано будь-які посилання щодо невідповідності даних щодо вказаного періоду, зазначеного у трудовій книжці, помилок у їх оформленні.

Суд звертає увагу, що зазначені записи в трудовій книжці позивача чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином та містяться відомості про проведення атестації робочого місця. Даний факт відповідачем не оспорюється.

Крім того, вказані професії позивача включені до Списку №1, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України, від 16.01.2003 №36, Постанови КМУ від 24.06.2016 року №461 та відносяться до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно пункту 4.7 вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Оскільки в рішеннях відповідача-2 про відмову в призначенні пенсії та відмову у зарахуванні спірного періоду позивачу не зазначено висновок пенсійного органу стосовно періоду його пільгового стажу та підстав неврахування записів трудової книжки позивача, суд дійшов висновку, що відповідач неповно розглянув надані позивачем документи, не визначився щодо спірних періодів, відтак рішення відповідача є незаконними та підлягають скасуванню.

Щодо зарахування учбових відпусток до пільгового стажу, в тому числі за провідною професією, суд зазначає наступне.

Відповідно до листа Міністерства соціального захисту України від 05.11.1993 № 02-82орг періоди навчання робітників підземним професіям зараховується до пільгового стажу у разі наявності відповідних записів у трудовій книжці, проходження навчання на протязі повного робочого дня та з урахуванням оплати праці зазначених робітників за час навчання за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються. Доказів того, що позивач не відповідає наведеним вимогам відповідачем не надано.

Таким чином, відповідач-2 протиправно не зарахував учбові відпустки до пільгового стажу, в тому числі за провідною професією.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як слідує зі змісту Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача-2 області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №1 (підземні Постанова № 202 від 31.03.1994) період роботи: з 29 січня 1996 року по 14.03.1996 рік на посаді учня підземного гірника з повним робочим днем в шахті з 27 квітня 1998 року по 30 травня 1999 року на посаді гірника підземної дільниці ВСП «ШУ Дніпровське» з повним робочим днем в шахті з 14 жовтня 2002 року по 20 лютого 2003 року на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті в ВП « ШУ Першотравенське» шахта «Ювілейна» з 18 жовтня 1999р. по 11 грудня 1999 року, та з 03 червня 2000 року по 27 червня 2000 року період перебування в учбовій відпустці, працюючи на посаді гірника підземного ВП «ШУ Першотравенське» (шахта Ювілейна).

Щодо незарахування до страхового стажу та пільгового стажу роботи по списку № 1 ( підземні Постанова № 202 від 31.03.1994) за професією електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті, що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» один місяць служби за три: час проходження військової служби за мобілізацією з 29.05.2019 року по 24.02.2022 року, протягом якого брав участь в антитерористичній операції та здійснював заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районі н.п.Вугледар, Волноваського району Донецької області, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

За змістом абзацу 2 частини першої статті 8 Закону №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/2607 відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України відповідно до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі - Положення № 530).

Згідно із пунктом 1.1. Положення №530 цим Положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.

За змістом 2.3 розділу 2 Положення № 530 участь у бойових діях у воєнний час зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, зокрема: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - один місяць служби за три місяці.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що час проходження військової служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час, в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

При цьому, загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2024 року №406 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частини НОМЕР_2 з 27.09.2019 року по теперішній час.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 23.09.2024 року №404 ОСОБА_1 в період з 09.01.2020 року по 09.03.2020 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період зазначених заходів в АДРЕСА_1 .

Отже, матеріалами справи підтверджено проходження позивачем військової служби в особливий період з 27.09.2019 року по 24.09.2024 року та у період з 09.01.2020 року по 09.03.2020 року приймав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Таким чином, не зарахування до пільгового стажу у кратному обчисленні із розрахунку один місяць служби періодів проходження військової служби період з 09.01.2020 року по 09.03.2020 року, протягом яких позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України , є протиправним.

Доводи про те, що положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби, не враховуються судом, оскільки право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист громадян, а отже врахування наведених періодів у кратному розмірі при призначенні пенсії не може бути обмеженим виключно пенсією за вислугу років.

За змістом частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що рішення щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийнято відповідачем-1 не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством, та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак є протиправним та підлягає скасуванню, тому з метою відновлення порушеного права слід зобов`язати відповідача зарахувати час проходження військової служби під час мобілізації до пільгового стажу у пільговому обчисленні із розрахунку один місяць служби за три період з 09.01.2020 року по 09.03.2020 року безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

При цьому, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що період проходження військової служби з 29.05.2019 року по 30.06.2024 року було зараховано до загального та пільгового стажу, при цьому в даному випадку підлягають зарахуванню саме періоди безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а тому вимоги в частині зарахувати до страхового, спеціального та пільгового стажу роботи загального періоду військової служби задоволенню не підлягають оскільки такий період був зарахований.

Щодо вимог в частини зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії від 03.01.2025 року, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 16.04.2024 року, із урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, то саме цей орган і має завершити процедуру розгляду заяви про призначення позивачу пенсії за віком.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачі суду не надали. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, м.Луцьк, Київський майдан, 6, ), про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 09.01.2025 року № 68 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу роботи по списку № 1 (підземні Постанова № 202 від 31.03.1994) період роботи: з 29 січня 1996 року по 14.03.1996 рік на посаді учня підземного гірника з повним робочим днем в шахті з 27 квітня 1998 року по 30 травня 1999 року на посаді гірника підземної дільниці ВСП «ШУ Дніпровське» з повним робочим днем в шахті з 14 жовтня 2002 року по 20 лютого 2003 року на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті в ВП « ШУ Першотравенське» шахта «Ювілейна» з 18 жовтня 1999р. по 11 грудня 1999 року, та з 03 червня 2000 року по 27 червня 2000 року період перебування в учбовій відпустці, працюючи на посаді гірника підземного ВП «ШУ Першотравенське» (шахта Ювілейна).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу та пільгового стажу роботи по списку № 1 (підземні Постанова № 202 від 31.03.1994) за професією електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті, що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» один місяць служби за три: час проходження військової служби за мобілізацією з 09.01.2020 року по 09.03.2020 року, протягом якого брав участь в антитерористичній операції та здійснював заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районі н.п.Вугледар, Волноваського району Донецької області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.01.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахування правової оцінки наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв