Справа № 640/9651/19
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 квітня 2025 року м. Чернігів Справа № 640/9651/19
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Бородавкіної С.В.,
суддів Виноградової Д.О., Клопота С.Л.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Ді Ем Ді» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним та скасування рішення,
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, у якому просить визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 14.12.2017 №897 «Про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» у частині зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів товариства.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2019 справу прийнято до провадження.
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13.12.2022 №2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу №640/9651/19 скеровано до Чернігівського окружного адміністративного суду для розгляду по суті.
Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду колегії суддів під головуванням судді Бородавкіної С.В.
Ухвалою колегії суддів від 22.04.2025 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Разом з тим, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.
Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 Кодексу).
Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
У свою чергу, абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Аналогічні положення містились у статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент прийняття спірного рішення).
Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з даним позовом 24.05.2019 (відповідно до відбитку штаму на конверті) та оскаржує рішення відповідача, прийняте 14.12.2017.
Відповідно до матеріалів справи ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2019 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Ді Ем Ді» (далі ПрАТ «Ді Ем Ді») залишено без руху на підставі частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з недотриманням позивачем строків звернення до суду з позовом.
На виконання ухвали суду позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом (а.с. 68-83).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2019 відкрито провадження у справі; питання строків звернення до суду вирішено розглянути з урахуванням заяв по суті відповідача (а.с. 1).
У свою чергу, відповідач 15.08.2019 (відповідно до відбитку штампу на конверті) подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що позивач ще у січні 2018 року знав про спірне рішення. Крім того, рішення Комісії від 14.12.2017 №897 було оприлюднене на офіційному веб-сайті. З огляду на викладене, відповідач зазначає, що отримання адвокатом листа Комісії від 19.04.2019 жодним чином не впливає на відлік строку для звернення до суду з даним позовом.
Перевіривши доводи сторін, матеріали справи, колегія суддів звертає увагу на такі норми права.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
З огляду на викладене, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
При цьому отримання листа від уповноваженого органу у відповідь на заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.
Верховний Суд неодноразово у своїх постановах наголошував, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.
Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Відповідно до матеріалів справи спірне рішення прийнято відповідачем 14.12.2017.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що оскаржуваним рішенням Комісії з 15.12.2017 зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, емітованих товариством. Тобто з вказаної дати позивач не міг повноцінно здійснювати господарську діяльність.
Той факт, що із запитом про з`ясування підстав зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів представник позивача звернувся до Комісії у квітні 2019 року не змінює часу, з якого він повинен був або міг дізнатись про порушення своїх прав.
Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду та належних обґрунтувань обставин і доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не наведено та не доведено.
Також відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
У свою чергу, статтею 18 Кодексу установлено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Таким чином, з огляду на зміни в процесуальному законодавстві, позивач має зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.
Частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 122,123, 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Ді Ем Ді» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним та скасування рішення залишити без руху.
Позивачу надати строк для усунення недоліку протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду шляхом подання до суду:
заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску;
повідомлення про реєстрацію Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС відповідно до статті 18 цього Кодексу.
Попередити позивача, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде залишено без розгляду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Бородавкіна

Судді Д.О. Виноградова

С.Л. Клопот