Справа № 160/5225/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2025 рокуСправа №160/5225/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до його стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, період роботи з 17.02.2014 року по 19.08.2016 року в ТОВ "Промисловий ремонт", зарахувати до загального страхового стажу період навчання у Волоколамському радгоспі-технікумі "Холмогорка" з 01.09.1985 року по 27.02.1989 року та період проходження військової служби з 22.06.1989 року по 02.06.1991 року в Збройних силах;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути його заяву від 08.01.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням Списку № 1, періоду роботи з 17.02.2014 року по 19.08.2016 року в ТОВ "Промисловий ремонт", а також з урахуванням включення до загального страхового стажу періоду навчання у Волоколамському радгоспі-технікумі "Холмогорка" з 01.09.1985 року по 27.02.1989 року та періоду проходження військової служби з 22.06.1989 року по 02.06.1991 року в Збройних силах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
19.03.2025 року відповідач-1 на виконання вимог ухвали суду від 21.02.2025 року надав до суду належним чином завірену копію пенсійної справи.
Відповідачу-1 та відповідачу-2 позовна заява з додатками та ухвала суду доставлені до електронного кабінету 18.02.2025 року та 21.02.2025 року, що підтверджується відповідними довідками наявними матеріалах справи. Але відзиву на позовну заяву від відповідачів до теперішнього часу на адресу суду не надходило.
Згідно із ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 08.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком по Списку № 1 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
До страхового стажу позивача не зараховано:
«- період проходження військової служби з 22.06.1989 по 02.06.1991 згідно військового квитка НОМЕР_1 , оскільки наявне виправлення у даті початку військової служби;
- період роботи з 11.07.2000 по 18.07.2002 у приватному підприємстві «Промкривбас» зараховано згідно даним реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування, оскільки на виконання Указу Президента України від 04.05.1998 № 401 та постанов Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794 (далі - постанова № 794), від 08.06.1998 № 832 персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов?язкового державного пенсійного страхування впроваджувався протягом 1998-2000 років. Починаючи з 01.07.2000 обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку (пункт 3 постанови № 794);
- період навчання у російській федерації з 01.09.1985 по 27.02.1989 згідно диплома НОМЕР_2 , оскільки відсутнє повідомлення про нездійснення іншою державою пенсійних виплат відповідно до ст.24-1 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058 -IV (зі змінами);
- період роботи у рф з 24.04.1989 по 28.04.1989 згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки відсутнє повідомлення про нездійснення іншою державою пенсійних виплат відповідно до ст.24-1 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058 -IV (зі змінами).
Неможливо врахувати періоди роботи з 30.03.1995 по 29.05.1995, з 01.06.1995 по 01.11.1995, з 01.12.1995 по 26.06.1997, згідно трудової книжки НОМЕР_3 ; у зв?язку із припиненням з 01.01.2023 року рф участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Уточнюючі довідки про стаж, які не мають встановленого зразку, враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961».
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-ІV).
Згідно із частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Згідно із ст.48 КЗпП України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Щодо незарахування до страхового стажу періоду навчання у російській федерації з 01.09.1985 по 27.02.1989 згідно із дипломом серії НОМЕР_2 , оскільки відсутнє повідомлення про нездійснення іншою державою пенсійних виплат відповідно до ст.24-1 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (зі змінами), суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За період до 1 січня 2004 року обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі ст.56-63 Закону №1788-ХІІ.
За період до 1 січня 2004 року до стажу роботи зараховується час навчання на денній формі у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. До стажу роботи, який дає право на пенсійне забезпечення, зараховується також навчання в семінарії, Духовній академії при наявності документів про період навчання в зазначених навчальних закладах за денною формою.
Час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, виданими на підставі архівних даних, які містять відомості про періоди навчання.
Згідно із пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до пункту 8 Порядку №637, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).
Згідно із п.1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 8 Порядку передбачено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
На підтвердження періоду навчання з 01.09.1985 по 27.02.1989 позивачем надано копію диплому серії НОМЕР_4 , виданого 27.02.1989 р.
Зі змісту копії диплому вбачається, що ОСОБА_1 в 1985 році вступив до Волоколамського радгосп-технікуму "Холмогорка" і в 1986 році закінчив навчання за спеціальністю "ветеренарія." Рішенням державної екзаменаційної комісії від 27.02.1989 р. ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію ветеренарний фельдшер.
Суд зауважує, що вказаний вище диплом не мiстить помарок, виправлень та пiдчисток, на ньому є пiдписи уповноважених осіб, його завірено печаткою навчального закладу, проставлена вiдмiтка про видачу та реєстраційний номер диплома.
Отже, з вказаного диплома можна визначити вci данi для встановлення навчання позивача для зарахування до трудового стажу.
Окрім того, як зазначалось вище, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці чи інших офіційних документах, про що зроблений відповідний висновок Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.
Крім того, посилання відповідачем-2 в обґрунтування відмови у зарахуванні до загального страхового стажу періоду навчання в технікумі на ст.24-1 Закону № 1058-IV є безпідставним, оскільки зазначена стаття регулює питання пов?язані з трудовою діяльністю, а не з навчанням.
Пункт статті 24 вказаного Закону відокремлює як періоди трудової діяльності так і інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії, в даному випадку передбачений ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час навчання.
Відтак, твердження відповідача-2 про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду навчання позивача у Волоколамському радгоспі-технікумі "Холмогорка" з 01.09.1985 року по 27.02.1989 року, є безпідставними.
Стосовно позовних вимог про зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби з 22.06.1989 року по 02.06.1991 року, суд зазначає наступне.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до страхового стажу зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
На період проходження позивачем військової служби діяло «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590.
Пунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.
Факт проходження позивачем військової служби з 22.06.1989 року по 02.06.1991 року підтверджується записом №3 в його трудовій книжці серії НОМЕР_5 , а період проходження служби вказано в обліково-послужній картці, яка надавалася разом з військовим квитком НОМЕР_1 .
Таким чином, суд критично відносить до тверджень відповідача-2 викладених у спірному рішенні щодо не можливості зарахування періоду проходження військової служби позивачем, через те, що у військовому квитку НОМЕР_1 допущено виправлення у даті початку військової служби.
Отже, період служби в армії з 22.06.1989 року по 02.06.1991 року підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.
Стосовно зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду роботи позивача з 17.02.2014 року по 19.08.2016 року в ТОВ "Промисловий ремонт", суд зазначає, що такі періоди не були предметом розгляду при вирішенні питання призначення пенсії за його заявою від 08.01.2025 та не зазначалися відповідачем-2 у рішенні, як підстава для відмови у призначенні позивачу пенсії.
Відтак, суд позбавлений можливості перевірити правильність його зарахування/незарахування, а тому в задоволенні цієї частини позовних вимог слід позивачу відмовити.
Щодо заявлених позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути його заяву про призначення пенсії, суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
З огляду на приписи розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління ПФУ в Харківській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу. В свою чергу Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснило лише повідомлення позивача про прийняте рішення відповідачем-2.
Таким чином, саме Головне управління ПФУ в Харківській області зобов`язано прийняти рішення про призначення пенсії позивачу.
За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, оскільки зазначеним управлінням не вчинялось будь-яких дій та не приймалось яких-небудь рішень пов`язаних з розглядом заяви позивача, а отже права останньої відповідачем-1 не порушені.
З огляду на висновки суду про протиправність рішення відповідача-2, враховуючи обставини того, що у даному випадку позивачу було відмовлено в зарахуванні до загального страхового стажу період навчання у Волоколамському радгоспі-технікумі "Холмогорка" з 01.09.1985 року по 27.02.1989 року та період проходження військової служби з 22.06.1989 року по 02.06.1991 року в Збройних силах та відмовлено в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу, суд доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши до загального страхового стажу період навчання у Волоколамському радгоспі-технікумі "Холмогорка" з 01.09.1985 року по 27.02.1989 року та період проходження військової служби з 22.06.1989 року по 02.06.1991 року в Збройних силах, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позову позивачу слід відмовити.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, тому судовий збір у розмірі 605,60 грн. (1 211,20 грн. : 2) підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних відшкодувань відповідача.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.01.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши періоди навчання у Волоколамському радгоспі-технікумі "Холмогорка" з 01.09.1985 року по 27.02.1989 року та періоду проходження військової служби з 22.06.1989 року по 02.06.1991 року, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма