Справа № 199/19/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 199/19/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року (суддя Спая В.В.)) у справі №199/19/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті № 0003123 від 30.11.2023 р. про застосування до позивача штрафу в розмірі 51 000 грн. на підставі ч. 4 ст. 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що спірною постановою на позивача, як на керівника АТ «Дніпроважмаш», накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 132-2 КпАП України у вигляді штрафу у сумі 51 000 гривень за внесення відомостей до ТТН на вантаж, що перевищує нормативно встановлені законодавством вагові параметри за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Незаконність спірної постанови пов`язував з тим, що відповідачем неправильно визначено особу, відповідальну за вказане правопорушення, у зв`язку з чим безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності саме до позивача.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ст.132-2 КУпАП визначає спеціального суб`єкта відповідальності, яким може бути фізична особа - підприємець або уповноважена посадова особа вантажовідправника. У спірному випадку, як зазначив суд першої інстанції, вантажовідправником є АТ «Дніпроважмаш», директором якого є позивач у справі. В той же час, суд першої інстанції звернув увагу на те, що ТТН, від імені АТ «Дніпроважмаш», підписано Полєвою О., яка є начальником управління-транспортної логістики АТ «Дніпроважмаш» та яка має повноваження на складення вантажосупровідних документів. З цих підстав суд першої інстанції зазначив, що у спірному випадку Полєва О. є уповноваженою особою вантажовідправника, а не позивач, якого притягнуто до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій,

посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично посилається на ті обставини, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позиція відповідача полгає в тому, що оскільки позивач є керівником вантажовідправника - АТ «Дніпроважмаш», то його правомірно визначено відповідальною особою за виявлене правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.132-2 КУпАП.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідачем було проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, за результатами якого встановлено порушення норм, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПКМУ № 1306), а саме згідно з документом на вантаж №Р62-00000150 від 02.10.2023 р. загальне навантаження на транспортний засіб склало 69,65 т, при допустимій нормі 40 т, що складає 74,12% перевищення параметрів від нормативу.

На підставі задокументованого факту, відповідачем прийнято постанову від 30.11.2023 №0003123 за змістом якої: Вантожовідправником, АТ «ДНІПРОВАЖМАШ», керівником якого Лахно Дмитро Миколайович, внесені (зазначені) відомості про масу вантажу до документу на вантаж №Р62-00000150 від 02.10.2023, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри понад 30% включно за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а саме внесені відомості, що загальна маса автомобіля VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом з номерним знаком НОМЕР_2 з вантажем складає 69,65 т, при нормі 40 т. Перевищення склало 74,12%.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.132-2 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000,0грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, частиною 4 статті 132-2 КУпАП передбачена відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 30 відсотків, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Вказані дії тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, ст.132-2 КУпАП визначає спеціального суб`єкта відповідальності, яким може бути фізична особа - підприємець або уповноважена посадова особа вантажовідправника.

У спірному випадку встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось відповідачем те, що під час здійснення відповідачем заходу державного нагляду (контроля) водієм вантажного автомобіля до перевірки були надано, у тому числі, товарно-транспортну накладну №Р62-00000150 від 02.10.2023.

У вказаній ТТН зазначено, що вантажовідправником є АТ «ДНІПРОВАЖМАШ», тобто відповідачем правильно визначено вантажовідправника у спірному перевезенні. Правильним є і висновок відповідача про те, що внесені (зазначені) відомості про масу вантажу до документу на вантаж №Р62-00000150 від 02.10.2023 перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри понад 30%.

В той же час, притягнувши до відповідальності керівника АТ «ДНІПРОВАЖМАШ» до адміністративної відповідальності, відповідач не врахував того, що суб`єктом вказаного правопорушення є уповноважена посадова особа вантажовідправника, якою може бути не лише керівник підприємства, а і інша особа.

При цьому, відповідач залишив поза увагою той факт, що ТТН №Р62-00000150 від 02.10.2023 підписана Полєвою О., як відповідальною особою вантажовідправника.

Під час розгляду цієї справи встановлено, що ОСОБА_2 є начальником управління-транспортної логістики АТ «Дніпроважмаш» та яка має повноваження на складення вантажосупровідних документів, а також несе персональну відповідальність за недодержання вимог чинного законодавства України (Положення про управління-транспортної логістики АТ «Дніпроважмаш»).

Отже, саме Полєва О. у спірному випадку є уповноваженою особою вантажовідправника, якою підписано ТТН та до якої внесено відомості про масу вантажу, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не є суб`єктом відповідальності у спірному випадку, у зв`язку з чим його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.132-2 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати увалення та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.04.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк