Справа № 480/604/25
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову
22 квітня 2025 року Справа № 480/604/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевченко І.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення та заборони вчиняти дії,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Сумського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:
1) визнати неправомірним рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), прийняте протоколом №28 від 25.12.2024р. та оформлене повідомленням від 16.01.2025р. за вих.№2275 про відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - та скасувати його,
2) зобов`язати відповідача в особі комісії, оформити позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі абзацу 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на підставі заяви позивача від 18.12.2024 року.
Ухвалою суду від 28.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, цією ухвалою у відповідача витребувано додаткові докази у справі (а.с.36), у зв`язку з не наданням яких суд ухвалою від 21.04.2025 повторно витребував такі докази у відповідача.
Ухвалою суду від 27.02.2025 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с.46-48).
У подальшому 21.04.2025 від позивача до суду знову надійшла заява, в якій ОСОБА_1 просив забезпечити позов шляхом:
- зупинення дії рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятого протоколом №28 від 25.12.2024р. та оформленого повідомленням від 16.01.2025р. за вих.№2275 про відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - до набрання рішення суду першої інстанції законної сили;
- заборони відповідачу вчиняти дії пов`язані з мобілізацією відносно позивача до набрання законної сили судовим рішенням у справі №480/604/25;
- заборони відповідачу вчиняти дії щодо спонукання позивача шляхом вручення повісток до проходження медичного огляду визначення придатності до військової служби - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №480/604/25,
- заборони органам Національної поліції вчиняти дії щодо здійснення відносно позивача адміністративного затримання у зв`язку з перебуванням у розшуку за ухилення від проходження військової служби під час мобілізації в особливий період.
Заява про забезпечення позову вмотивована тим, що незважаючи на оскарження в судовому порядку рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятого протоколом №28 від 25.12.2024р., 25.02.2024 позивач повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду визначення придатності до військової служби, а в подальшому 08.03.2025 працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» внесли відомості про порушення позивачем правил військового обліку у зв`язку з його неявкою для проходження медичного огляду визначення придатності до військової служби та направили до органів Національної поліції звернення про оголошення ОСОБА_1 в розшук, як особи, яка ухиляється від проходження військової служби.
При цьому наголосив, що згідно п.88 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок №560) на основі результатів проведення медичного огляду та професійно-психологічного відбору резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ чи відповідному підрозділі розвідувальних органів) під особистий підпис вручається повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Тому вважає, що проходження ним медичного огляду для визначення придатності до військової служби буде мати наслідок у вигляді отримання позивачем мобілізаційного розпорядження з подальшим відправленням для проходження військової служби за мобілізацією. У разі мобілізації він вже набуде іншого статусу ( військовослужбовець ) і втратить право на відстрочку, так як згідно Порядку №560 відстрочка надається тільки військовозобов`язаним.
Крім того, наслідком не проходження військово-лікарської комісії є притягнення особи до адміністративної та кримінальної відповідальності. Таким чином, направлення його на ВЛК за наявності підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення прав позивача в разі задоволення позову. Саме забезпечення позову сприятиме збереженню існуючого становища прав та обов`язків позивача до розгляду адміністративної справи по суті.
Розгляд заяви позивача про забезпечення позову здійснюється згідно ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши доводи позивача, викладені у поданій заяві, вбачається необхідним у її задоволенні відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Відповідно до частини 3 статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом:
1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;
2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку, а також іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, та банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо припинення дії або призупинення дії сертифікатів, схвалень, допусків;
4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій;
5) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення;
6) зупинення рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо встановлення державних регульованих цін (тарифів) на ринку електричної енергії та природного газу, затвердження методик (порядків) їх встановлення (формування, розрахунку);
7) зупинення рішення Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлення заборони Кабінету Міністрів України призначати на посаду члена (членів) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг";
8) зупинення дії індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Міністерства фінансів України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;
9) зупинення дії індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, її посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;
10) зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці;
11) зупинення дії рішень (індивідуальних актів) Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих на виконання Закону України "Про особливості продажу пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі банків", а також встановлення для Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їхніх посадових та службових осіб/членів заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень (індивідуальних актів).
Таким чином, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Спосіб забезпечення позову має бути безпосередньо пов`язаним з предметом спору, співмірним суті порушеного права та водночас запобігати порушенню прав інших осіб, тобто в основі має бути принцип збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
Якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зокрема, шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач вказує на те, що 25.02.2024 позивач повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду визначення придатності до військової служби, а у зв`язку з його неявкою 25.02.2024 працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 08.03.2025 внесли до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомості про порушення позивачем правил військового обліку через неявку для проходження медичного огляду визначення придатності до військової служби та направили до органів Національної поліції звернення про оголошення ОСОБА_1 в розшук, як особи, яка ухиляється від проходження військової служби.
Вважає, що проходження ним медичного огляду для визначення придатності до військової служби буде мати наслідок у вигляді отримання позивачем мобілізаційного розпорядження з подальшим відправленням для проходження військової служби за мобілізацією. У разі мобілізації він вже набуде іншого статусу ( військовослужбовець ) і втратить право на відстрочку, так як згідно Порядку №560 відстрочка надається тільки військовозобов`язаним.
Крім того, наслідком не проходження військово-лікарської комісії є притягнення особи до адміністративної та кримінальної відповідальності. Таким чином, направлення його на ВЛК за наявності підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення прав позивача в разі задоволення позову.
Втім, суд вказує, що й м о в і р н е настання певних негативних наслідків для позивача у спірних правовідносинах, на чому наголошує позивач у заяві про забезпечення позову, ще не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову, оскільки чинне законодавство передбачає захист порушеного права, в тому числі шляхом оскарження відповідних рішень та дій суб`єкта владних повноважень, чи відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, що свідчить про наявність механізмів для відновлення прав позивача, якщо таке буде підтверджено за результатами вирішення спору по суті.
Крім того, суд зауважує, що Порядок №560, на який посилається позивач, визначає:
- механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
- процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів;
- процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;
- процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;
- організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби;
- процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
- механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Відповідно до п.6 Порядку №560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
- оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
- прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
- перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
- документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
- відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Згідно п.81, 82, 88, 89 Порядку № 560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють: серед іншого, військовозобов`язаних та резервістів (крім резервістів, які уклали контракти на проходження служби у військовому резерві) - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Наказ про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається: керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - в день відправлення військової команди до військової частини (установи); командиром військової частини, керівником розвідувального органу або визначеним ним керівником відповідного підрозділу розвідувального органу, Головою СБУ, його заступниками чи керівником підрозділу, органу, закладу, установи СБУ - в день призову та зарахування до списків військової частини (підрозділу, органу, закладу, установи СБУ).
На основі результатів проведення медичного огляду та професійно-психологічного відбору резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ чи відповідному підрозділі розвідувальних органів) під особистий підпис вручається повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання такої повістки або невиконання вимог щодо прибуття для відправлення до військової частини (установи) у визначений у повістці час та місце такі особи несуть відповідальність відповідно до Кримінального кодексу України.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає, зокрема, документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації та відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
У свою чергу документальне оформлення призову включає в себе, зокрема, прийняття наказу про призов військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Втім позивачем до заяви про забезпечення позову не додано жодних документів на підтвердження того, що після прийняття рішення Комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятого протоколом №28 від 25.12.2024р., про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відповідач вживає заходи щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, як то копія повістки щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби, чи вручення йому мобілізаційного розпорядження тощо.
Внесення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 08.03.2025 до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку у зв`язку з його неявкою 25.02.2025 по повістці ІНФОРМАЦІЯ_2 №2446838 підтверджує виключено те, що позивач порушив правила військового обліку, про що внесено відповідний запис до системи "Резерв+".
Крім того, суд наголошує, що позивач у цій справі оскаржує правомірність рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнятого протоколом №28 від 25.12.2024, про відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та зобов`язання відповідача в особі комісії, оформити позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Дії/бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині, що стосуються вручення позивачу повісток до проходження медичного огляду визначення придатності до військової служби, а також дії/бездіяльність Національної поліції щодо здійснення відносно позивача адміністративного затримання у зв`язку з перебуванням у розшуку за ухилення від проходження військової служби під час мобілізації в особливий період взагалі не є предметом спору у цій справі та ОСОБА_1 не оскаржуються.
Крім того, як вказувалось вище, відповідно до пункту 5 частини 3 статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Таким чином, заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, що стосуються вручення позивачу повісток до проходження медичного огляду визначення придатності до військової служби, а також заборона органам Національної поліції вчиняти дії щодо здійснення відносно позивача адміністративного затримання у зв`язку з перебуванням у розшуку за ухилення від проходження військової служби під час мобілізації в особливий період виходять за межі предмета позову, є неспівмірними із заявленими позовними вимогами, тобто виходять за межі інституту забезпечення позову.
Таким чином, позивач у заяві не навів та до неї не додав жодного конкретного доказу на підтвердження того, що саме за цією заявою:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів лише ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду з позовною заявою; або
- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів ОСОБА_1 таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Отже, за наведених обставин, у заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтування доцільності забезпечення позову в спосіб, визначений заявником, в цьому випадку заходи забезпечення позову не відповідають суті спору, в площині захисту в адміністративних правовідносинах. Відтак, наявність підстав, зазначених в ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, представника заявника для забезпечення позову суд на даний час не вбачає.
З урахуванням вищезазначеного, вбачається необхідним у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №480/604/25 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття ухвали апеляційної скарги.
Суддя І.Г. Шевченко