Справа № 580/1677/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року справа № 580/1677/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ МЕДИКО-СОЦІАЛЬНИХ ПРОБЛЕМ ІНВАЛІДНОСТІ МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

14.02.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ МЕДИКО-СОЦІАЛЬНИХ ПРОБЛЕМ ІНВАЛІДНОСТІ МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ (49005, місто Дніпро, провул. Феодосія Макаревського, будинок 1-А; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправним і скасування рішення відповідача, яке оформлене довідкою без номера і дати, про невизнання його інвалідом;

зобов`язання відповідача поновити у встановленому законодавством порядку його статус особи з інвалідністю, про що повідомити органи Пенсійного фонду України.

Додатково просив:

стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 1211,20грн;

витребувати у відповідача його соціально-медичну справу та інші документи, які необхідні для встановлення істини у справі (далі Клопотання).

Обґрунтовуючи позов зазначив, що рішенням МСЕК №2 від 25.02.2020 він визнаний особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново. Відповідач всупереч вимог чинного законодавства за результатами проведеного обстеження 13.12.2024 не визнав його інвалідом.

Ухвалою від 19 лютого 2025 року суд прийняв до свого провадження позовну заяву, відкрив провадження у справі та вирішив на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) її розгляд здійснювати правилами спрощеного провадження, відмовив у задоволенні клопотання про витребування у відповідача його соціально-медичної справи та інших документів, які необхідні для встановлення істини у справі. Вказану ухвалу позивач отримав 27.02.2025, а відповідач 24.02.2025, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про поштове вручення.

Відповідач правом подати відзив у встановлений судом строк не скористався, про причини суд не повідомив.

25.03.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій зазначив, що рішенням відповідача, оформленим довідкою без реєстраційного номера та дати, він визнаний особою, яка не має інвалідності. Вважає, що на час його прийняття Центральна МСЕК не мала відповідних повноважень.

03.04.2025 від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій просив приєднати до матеріалів справи копію довідки до акта огляду Обласної МСЕК №2 м.Черкаси серії 12 ААБ №767568 від 25.02.2020.

21.04.2025 на адресу суду надійшла заява позивача, в якій зазначив, що 11.04.2025 суддя ЧОАС Каліновська А.В. ухвалила рішення в аналогічній справі №580/618/25, яким повністю задовольнила позовні вимоги позивачки. Тому вважає, що оскаржуваний індивідуальний акт (довідка) від 13.12.2024 про невизнання його особою з інвалідністю відповідач прийняв з грубим порушенням вимог абз. 10 п.13 Положення №1317, без повідомлення його про перегляд рішення Обласної МСЕК №2 м.Черкаси та без повторного медичного обстеження і проведення необхідних досліджень. Ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву та зазначених в ухвалі суду документів свідчить про усвідомлення ним протиправності дій і рішень, правомірність яких не може бути підтверджена жодними належними доказами.

Ухвалою від 21.04.2025 суд повернув без розгляду заяви та клопотання вх. від 06.03.2025, від 17.03.2025, від 24.03.2025, від 31.03.2025, від 07.04.2025 та від 21.04.2025 позивача про збільшення позовних вимог в адміністративній справі.

Усі подані документи суд долучив до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з довідкою Обласної МСЕК №2 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №767568 позивач 25.02.2020 пройшов медичний огляд та йому встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново. Причиною інвалідності зазначено загальне захворювання. Зміст захворювання не вказаний.

Листом від 17.02.2025 №338/01-19 відповідач на запит позивача від 17.02.2025 повідомив, що ЦМСЕК МОЗ України надійшов лист Служби безпеки України від 04.11.2024 №14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 №10-2-02-01-27449, згідно з якими його зобов`язано провести перевірку обґрунтованості рішення щодо встановлення позивачу відповідної групи інвалідності, шляхом проведення медико-соціальної експертизи згідно з нормами Положення про медико-соціальну експертизу від 03.12.2009 №1317 в редакції постанови КМУ від 08.11.2024 №1276. Тому провів ретельний аналіз документів медико-експертної справи позивача на підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення йому групи інвалідності. За результатами проведеного аналізу ступені функціональних порушень органів та систем, вказані у діагнозі, що зазначений у відповідному пункті медико-експертної справи та ступені обмеження життєдіяльності, до яких вони призвели, не відповідають критеріям встановлення другої групи інвалідності. 13.12.2024 на засіданні Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України затверджено рішення про невизнання позивача особою з інвалідністю, що зафіксовано у документах, які регламентовані наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 № 577 «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях». А саме: Акті огляду на МСЕК (форма первинної медичної документації 157/о, Журналі протоколів засідань Центральної медико- соціальної експертної комісії МОЗ України (форма первинної медичної документації 157-5/о). Акт огляду на МСЕК та відповідний протокол у Журналі засідань Центральної медико-соціальної експертної комісії підписані власноручно вісьма члена Центральної медико-експертної комісії МОЗ України (склад затверджений МОЗ України), довідка про невизнання особою з інвалідністю підписана власноручним підписом голови Центральної медико- соціальної експертної комісії та завірена печаткою, як того вимагають нормативно-правові документи, які регламентують проведення медико-соціальної експертизи в Україні.

Відповідно до довідки відповідача про невизнання інвалідом, завіреної штампом Центральної МСЕК МОЗ України, позивач 13.12.2024 оглядався заочно вказаною комісією та за результатами не визнаний інвалідом (далі - спірна довідка).

Тому позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлені обставини свідчать, що передумовою виникнення спірних правовідносин стало введення Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року №732/2024 в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (далі - Рішення РНБО від 22.10.2024), яким рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення. Підпунктом «б» п. 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 делеговано Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочі групи із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.

Вказане рішення ухвалене в умовах воєнного стану України з метою захисту національної безпеки.

На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанови від 25 жовтня 2024 року № 1207 «Про внесення зміни до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу» та від 08 листопада 2024 року №1276 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317», якими вніс зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 «Питання медико-соціальної експертизи». Згідно з п.4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 (далі Положення №1317) з урахуванням змін, внесених вказаними вище постановами Уряду України МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.

На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 наказом МОЗ України від 26.10.2024 №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на відповідача у справі з дати підписання наказу. Затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ (далі Положення №1809). Зазначено, що виконуючій обов`язки державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" (Валентині Зражевській) протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" згідно з актом приймання-передачі. В процесі передачі медико-експертних справ та скарг відображати їх черговість для подальшого розгляду з урахування реєстрації в державному закладі "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України".

Відповідно до п.п.1, 2 Положення №1809 Центральна медико-соціальна експертна комісію МОЗ (далі - Комісія) утворюється Міністерством охорони здоров`я України. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.

Згідно з п.11 Положення №1809 Комісія:

здійснює організаційно-методичне керівництво обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами (бюро) медико-соціальної експертизи;

розробляє комплексні заходи щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю;

проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх;

узагальнює та аналізує випадки необґрунтованого прийняття рішень обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення осіб лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності;

повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми;

проводить у складних випадках огляд хворих та осіб з інвалідністю за направленнями обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи;

надає консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи та обласним, Київській та Севастопольській центральним міським комісіям;

направляє в особливо складних випадках осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова;

на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів / органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил;

забезпечує здійснення обміну інформацією з питань, пов`язаних з організацією проведення медико-соціальної експертизи, відповідно до наказу МОЗ про покладення обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ;

впроваджує у практику роботи комісій наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готує пропозиції щодо вдосконалення медико-соціальної експертизи, узагальнює і поширює передовий досвід роботи;

бере участь в акредитації обласних. Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи та атестації лікарів, які входять до складу комісій, вживає заходів до підвищення їх кваліфікації;

проводить разом з профспілковими та громадськими організаціями осіб з інвалідністю конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації осіб з інвалідністю;

бере участь у здійсненні заходів щодо профілактики інвалідності.

Відповідно до п.12 Положення №1809 Комісія має право:

одержувати від державних органів, закладів охорони здоров`я, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і виду їх діяльності відомості, необхідні для роботи комісій;

направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, до лікувально-профілактичних закладів для проведення огляду з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування;

подавати державним органам необхідні матеріали для вжиття щодо посадових осіб підприємств, установ та організацій, що порушують права осіб з інвалідністю, заходів впливу;

допускати за письмовою заявою особи, що звертається для встановлення інвалідності, довірену особу на засідання комісії.

Відповідно абзацу четвертого до п.13 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317, Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.

То ж виконані відповідачем в спірних правовідносинах заходи щодо перевірки обгрунтованості отримання позивачем статусу особи з інвалідністю є реалізацією покладених на нього норм чинного законодавства України. Оскільки результатом таких дій стало втручання в особисті права позивача, що є сферою приватного права, забезпечення в такий спосіб балансу із публічними інтересами обгрунтовується наступним.

Правові засади організації та діяльності Ради національної безпеки і оборони України, її склад, структуру, компетенцію і функції визначає Закон України від 5 березня 1998 року №183/98-ВР «Про Раду національної безпеки і оборони України» (далі ЗУ №183/98-ВР).

Відповідно до ст.1 ЗУ №183/98-ВР Рада національної безпеки і оборони України відповідно до Конституції України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України.

Рада національної безпеки і оборони України керується у своїй діяльності Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України. Порядок функціонування Ради національної безпеки і оборони України встановлюється цим Законом (ст.2 ЗУ №183/98-ВР).

Статтею 10 ЗУ №183/98-ВР визначено, що рішення Ради національної безпеки і оборони України приймаються не менш як двома третинами голосів її членів.

Голова Верховної Ради України може висловлювати думку щодо прийнятих рішень, яка протоколюється.

Прийняті рішення вводяться в дію указами Президента України.

Рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади.

Тому відповідач мав обов`язок виконати чинне рішення РНБОУ за повідомленнями правоохоронних органів що згаданої перевіроки, що саме по собі не є порушенням меж владних повноважень.

Правові підстави реалізації спірних функцій відповідачем обгрунтовані виконанням заходів, з приводу яких ним отримані листи Служби безпеки України від 04.11.2024 №14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 №10-2-02-01-27449. За результатами перевірки відповідач затвердив 13.12.2024 на засіданні рішення про невизнання позивача особою з інвалідністю.

То ж доводи позивача про відсутність у відповідача на дату прийняття оскаржуваної довідки відповідних повножень не обгрунтовані.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 №875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон №875-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно зі ст.3 Закону №875-ХІІ інвалідність визначається шляхом експертного обстеження органами медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

На підставі ч.2 ст.6 Закону №875-ХІІ громадянин має право оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю в адміністративному порядку відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" та/або в судовому порядку.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 №2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (далі Закон №2961-IV).

За визначенням, наведеним в абз.4, 8 ч.1 ст.1 Закону №2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Медико-соціальна експертиза встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону № 2961-IV медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії першого, другого та інших рівнів відповідно до розподілу, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Отже, якщо особа не згодна з діагнозом і висновком, його перегляд відбувається у чітко визначеному порядку шляхом звернення з відповідною скаргою. Встановлення придатності особи до військової служби є дискреційним повноваженням і суд не уповноважений встановлювати такий факт відповідно до меж повноважень, визначених у ст.ст.2, 5, 245 КАС України.

На дату складання акту огляду МСЕК та встановлення позивачу інвалідності діяв Перелік анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затверджений постановою КМУ від 21 січня 2015 року №10 (далі - Порядок №10). Для встановлення групи інвалідності II довічно у ньому вказані такі захворювання:

"Цироз печінки з гепатоспленомегалією і портальною гіпертензією III ступеня за неефективності реабілітаційних заходів

Відсутність однієї легені та хронічна легенева недостатність II ступеня внаслідок патологічних змін другої легені

Стійкий повний птоз на обох очах після всіх видів відновного лікування та необоротні зміни органу зору з гостротою зору з переносною корекцією 0,05 - 0,08 або концентричним звуженням поля зору до 20 градусів від точки фіксації на обидва ока або на око, що краще бачить

Параліч нижньої кінцівки, виражені тетрапарез, трипарез, верхній або нижній парапарез, геміпарез за неефективності заходів фізичної реабілітації

Паркінсонівський синдром внаслідок хвороби Паркінсона або вторинного паркінсонізму з вираженими акінетико-ригідним, дискінетичним та постуральним синдромами

Дефекти черепа (60 кв. сантиметрів і більше), не заміщені аутокісткою

Екзартикуляція верхньої кінцівки в плечовому суглобі, екзартикуляція стегна

Коротка кукса стегна у разі неможливості протезування

Кукса обох гомілок

Хибна кукса нижньої кінцівки або обох стоп на рівні суглоба Шопара у разі неможливості реабілітації і протезування

Анкілоз або різко виражена контрактура кульшового суглоба (порушення функції суглоба III ступеня) з вираженою контрактурою, анкілозом колінного суглоба, ампутаційною куксою ступні на рівні суглоба Лісфранка та вищому рівні за неефективності та безперспективності реабілітаційних заходів

Кукса стегна чи гомілки в поєднанні з іншою незворотною патологією у разі неможливості реабілітації, що призводить у сукупності до обмеження життєдіяльності II ступеня

Деформація грудної клітини внаслідок резекції п`яти та більше ребер за наявності легеневої недостатності II ступеня

Кукса верхньої або нижньої кінцівки, поєднана з глухотою на обидва вуха або відсутністю зору на одне око, або помірною афазією

Параліч або виражений парез однієї кінцівки, поєднаний з глухотою на обидва вуха або відсутністю зору на одне око, або помірною афазією, або помірними розладами функції тазових органів

Цукровий діабет (середнього або тяжкого перебігу) в поєднанні з ампутацією нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки та вище

Калова (сечова) нориця, неприродний задній прохід за неефективності або наявності протипоказань до оперативного втручання

Кукса стегна за помірного порушення рухових чи статичних функцій іншої нижньої кінцівки (деформуючий артроз кульшового суглоба I-II ступенів, неправильно зрослий злам стегнової кістки із скривленням осі, вкорочення кінцівки на 2-3 сантиметри, фіброзний анкілоз колінного суглоба, помірна контрактура колінного суглоба, помірна контрактура скокового суглоба, порушення функції суглоба II ступеня)

Стан після трансплантації внутрішніх органів за умови сприятливого перебігу післяопераційного періоду

Стан після ендопротезування двох суглобів (кульшових, колінних) у різних поєднаннях

Психічне захворювання, інвалідність внаслідок якого триває більше десяти років

Єдина функціонуюча нирка за наявності хронічної ниркової недостатності III ступеня".

Наявність будь-якого зі вкажзаних захворювань і станів у позивача доказами не підтверджено. У жодній зі своїх заяв по суті позовних вимог позивач не вказує про їх навність. Тому його доводи про порушення його прав у спірних правовідносинах не є переконливими.

Посилання позивача на судове рішення в адміністративній справі №580/618/25 не враховано, оскільки воно стосується інших правовідносин та учасників, не має преюдиційного значення відповідно до ст.78 КАС України.

Порушення відповідачами вказаних норм права не встановлено, а доводи позовної заяви не підтверджені. Тому суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для визнання протиправною і скасування постанови про ступінь придатності позивача до військової служби, оформленої довідкою від 22.07.2024 №42/9 та зобов`язання повторно провести його медичний огляд та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби відповідно до Положення №402.

Зважаючи на результат вирішеного спору, відсутні підстави для розподілу содових витрат.

Керуючись ст.ст.2-20, 44-45, 72-79, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до ДУ «Український науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України (49005, місто Дніпро, провул. Феодосія Макаревського, будинок 1-А; ) про:

визнання протиправним і скасування рішення відповідача, яке оформлене довідкою без номера і дати, про невизнання його інвалідом;

зобов`язання відповідача поновити у встановленому законодавством порядку його статус особи з інвалідністю, про що повідомити органи Пенсійного фонду України.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення постановлене, складене у повному обсязі та підписане 21.04.2025.