Справа № 317/1486/25
Суддя: Нікітін В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/317/19/2025
Справа № 317/1486/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Нікітіна В.В., за участі секретаря Хижняк Д.Г., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ДПП УПП в Запорізькій області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.03.2025 о 14 годині 37 хвилин позивач, який керував автомобілем ЗАЗ 110557 д/н: НОМЕР_1 , був зупинений інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області Гнатюком Я.С. Після перевірки документів інспектор повідомив позивачу про відсутність у нього полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не проходження обов`язкового технічного контролю.

Наступного дня, 12.03.2025 в приміщенні УПП в Запорізькій області відбувся розгляд справи, за наслідками якого інспектор Гнатюк Я.С. виніс оскаржувану постанову серії БАВ № 281617, якою констатував порушення позивачем п.п. 2.1ґ та п.п. 31.3б Правил дорожнього руху і притягнув його до відповідальності за ч. 3 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач не погоджується з зазначеною постановою з наступних підстав.

Автомобіль ЗАЗ 110557 д/н: НОМЕР_1 на праві власності належить не позивачу, а іншій особі ОСОБА_2 . Саме власник наземного транспортного засобу зобов`язаний забезпечити проходження технічного огляду свого транспортного засобу у встановлених законом випадках.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення працівником УПП в Запорізькій області не було дотримано вимог КУпАП в частині збору, оцінки та врахування при розгляді справи будь-яких доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративних правопорушень.

Враховуючи викладене, просив суд задовольнити адміністративний позов та скасувати оскаржувану постанову.

Представником відповідача УПП в Запорізькій області до суду поданий відзив на позовну заяву, в якому представник наголошує на законності та правильності дій інспектора Гнатюка Я.С. при винесенні оскаржуваної постанови.

Необхідність водія наземного транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу працівника поліції ряд документів, серед яких визначено поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, встановлений нормативно-правовими актами, посилання на які наведене у відзиві.

Також діючим законодавством України встановлено обов`язок проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу позивача, який є вантажним транспортним засобом вантажопідйомністю до 3,5 тон.

Після зупинки позивача ОСОБА_1 працівник поліції встановив порушення ним вимог п. 31.3Б (щодо непроходження технічного огляду) та п. 2.1ґ (щодо відсутності страхового полісу) Правил дорожнього руху України. Відповідно було складено оскаржувану постанову, яка є повністю законною та обґрунтованою і прийнята інспектором з дотриманням вимог КУпАП як щодо процедури її складання, так і щодо встановлення обставин виявленого правопорушення та перевірки їх доказами.

До відзиву додані письмові докази та диск з відеозаписом, які були досліджені судом. Також представником позивача зазначено про розгляд справи без його участі.

Представником позивача до суду подано письмові пояснення, в яких він, з посиланням на норми Закону України «Про дорожній рух» та підзаконні акти, що регулюють дане питання, зазначає на відсутності у позивача обов`язку проводити технічний огляд автомобіля ЗАЗ 110557 д/н: НОМЕР_1 , який перебуває в його користуванні.

Оскільки в судове засідання, призначене на 21.04.2025 сторони не з`явились, суд, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, проводить розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання.

Дослідивши подані докази, суд дійшов наступних висновків.

В матеріалах справи міститься копія оскаржуваної постанови серії БАВ № 281617 від 12.03.2025, відповідно до якої водій ОСОБА_1 11 березня 2025 року о 14 годині 37 хвилин в місті Запоріжжі по вулиці Братській біля будинку № 47 керував транспортним засобом ЗАЗ 110557 р/н: НОМЕР_1 не маючи при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та керував транспортним засобом вантажопідйомністю до 3.5 тон, який вчасно не пройшов обов`язковий технічний огляд. Інспектором констатовано порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.1ґ та п.п. 31.3б Правил дорожнього руху та притягнуто водія до відповідальності за ч. 3 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

Предметом оскарження в даній справі є постанова в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 283 КУпАП передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оцінюючи оскаржувану постанову на відповідність вимогам закону в контексті обставин даної справи, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність водія транспортного засобу за непред`явлення водієм поліцейському ряду документів, серед яких визначено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначний також п.п. 2.1ґ Правил дорожнього руху України та статтею 16 Закону України «Про дорожній рух».

В матеріалах справи міститься довідка щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування транспортного засобу д/н: НОМЕР_1 , з якої вбачається, що станом на 11 березня 2025 року автомобіль, яким керував позивач, не був застрахований.

Доводи позовної заяви та письмових пояснень не спростовують факту відсутності у позивача ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на 11 березня 2025 року. Таким чином, вимоги позовної заяви в частині визнання протиправною та скасування постанови серії БАВ № 281617 від 12.03.2025 щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУаАП, суд встановив наступне.

Частиною третьою статті 121 КУпАП встановлено відповідальність водія, який керує транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Підпунктом Б пункту 31.3 Правил дорожнього руху України встановлено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до статті 33 Закону України "Про дорожній рух" технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів визначені у статті 35 Закону України "Про дорожній рух". Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

В той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до п.п. 15 п. 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року N 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 квітня 2001 року «Про автомобільний транспорт» транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, інвалідів, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Аналіз положень статті 35 Закону України «Про дорожній рух» дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду по справах № 678/483/17 від 17.10.2019 та № 731/186/17 від 08.07.2020 та є обов`язковими для врахування судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Оскільки відповідачем не доведено, що транспортний засіб ЗАЗ 110557 д/н: НОМЕР_1 є вантажним автомобілем та/або використовувався позивачем ОСОБА_1 для здійснення господарської діяльності, спрямованої на отримання прибутку, суд вважає обгрунтованими доводи позовної заяви про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Розподіл судових витрат суд здійснює пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96, ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати Постанову у справі про адміністративні правопорушення серії БАВ № 281617 від 12 березня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити через їх необґрунтованість.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 302 (триста дві) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) у встановленому КАС України порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін