Справа № 646/2536/25
Суддя: Янцовська Т. М.
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/2536/25
№ провадження 2-а/646/44/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.25 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Григоренко І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 646/2536/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 Кучеров С.С. звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови №763 від 22.03.2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закриття провадження по справі. В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 34000 гривень у зв`язку з тим, що він не уточнив адресу проживання, номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти (за її наявності) та інші персональні дані. Але визначений розмір штрафу не передбачений санкцією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Санкцією статті передбачено накладення штрафу від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто розмір штрафу може бути встановлений від 17000 гривень до 25500 гривень. Статтею 35 КУпАП визначені обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, але в оскаржуваній постанові відповідач вказав обставину, що обтяжує відповідальність - відмову позивача від проходження військово-лікарської комісії. Разом з тим, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560. Жодного направлення позивачу вручено не було, в матеріалах адміністративної справи воно також відсутнє. Позивачу не надали змоги пред`явити медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, а також виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, що знаходилися у нього вдома. Він був затриманий працівниками ТЦК без представників поліції й одразу доставлений для проходження ВЛК. Згідно з приміткою до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Позивач є фізичною-особою підприємцем з 2013 року. Згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказані усі обов`язкові для уточнення дані, а саме: адреса місця проживання (реєстрації) та номер засобу телефонного зв`язку. Повістка Позивачу не вручалася, він не порушував вимоги абз. 2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому посилання на цю норму у постанові є помилкою.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Неприбуття в судове засідання учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 22.03.2025 р.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП встановлено факт порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, виявлено, що він не уточнив протягом 60 днів свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у ТЦК та СП.

22.03.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладення штрафу у розмірі 34000 гривень Підставами до прийняття постанови стало те, що ОСОБА_1 в період з 18.05.2024 р. по 16.07.2024 р. не уточнив адресу проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інших персональних даних. Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 визнано відмову позивача від проходження військово-лікарської комісії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 9 КАС України в якості одного з принципів адміністративного судочинства вказує диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ч. 3 ст. 210-1 КУпАП до відповідальності притягуються особи у разі вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 27 КУпАП передбачено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 в порушення вимог ст. ст. 7, 27, 33, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП при накладенні стягнення на позивача при притягнені його до адміністративної відповідальності перевищено максимальний розмір штрафу, встановлений для даного виду відповідальності в Особливій частині цього Кодексу.

Суд також вважає обґрунтованим посилання позивача на те, що у відповідності до статті 35 КУпАП відповідач не міг посилатись як на обставину, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення - відмову позивача від проходження військово-лікарської комісії, оскільки перелік обставин, який міститься в зазначеній статті є вичерпним.

Щодо доводів позивача про відсутність у відповідача права притягнути його до відповідальності на підставі частини 3 статті 210-1 КУпАП з огляду на приписи примітки до вказаної статті, згідно із якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи суд вважає необґрунтованим, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається саме на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Матеріали справи не місять підтвердження, що позивач актуалізував свої облікові дані шляхом особистого звернення до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; через центр надання адміністративних послуг; через мобільний додаток "Резерв+" відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку».

Суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність винесення оспорюваної постанови про адміністративне правопорушення не доведена. Отже, оскаржувана постанова не відповідає ст. 283 КУпАП, а тому вимоги позивача про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В зв`язку з поданням позивачем до суду процесуальних документів в електронній формі, підлягає застосованню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а тому судові витрати, які підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача, становлять 484,48 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 287-289 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 241-246, 286 КАС України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушеннязадовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 763 від 22.03.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 484,48 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Т.М. Янцовська