Справа № 127/6787/25
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/6787/25
Провадження № 2-а/127/53/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу поліції №1 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції Головного управління поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся із позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Безрученко Д.П., до відділу поліції №1 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції Головного управління поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним та накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.02.2025 року поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадянами Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області винесено постанову відносно позивача у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 178 КУпАП України.

У постанові відповідач стверджує, що позивач розпивав спиртні напої в забороненому законом місці.

Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням моїх прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Позивач заперечує, що він розпивав алкогольні напої, крім того, оскаржувана постанова не містить вказівки чому конкретне місце (крім вказання адреси) відноситься до заборонених законом місць для вживання алкоголю. До постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, а отже оскаржувану постанову слід визнати такою, що її винесено без достатніх доказів, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу та події правопорушення.

05.03.2025 року на підставі ухвали прийнято справу до розгляду та відкрито провадження та справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 17.00 годин 13.03.2025 року в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області (зал. № 37).

11.03.2025 через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, яв якому ГУНП у Вінницькій області наголошує, що стягнення, передбачене статтею 178 КупАП, накладено інспектором відділення поліції №1 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області у межах наданих йому повноважень і лише під час виконання службових обов`язків та були здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовані у постанові про накладання адміністративного стягнення серії ГВА №174414 від 12.02.2025. Обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності, а також рапортом працівників поліції, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

13.03.2025 на підставі ухвали суду до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції у Вінницькій області в справі.

24.03.2025 року через систему «Електронний суд» на адресу суду на відзив відповідача представником позивача адвокатом Безрученком Д.П. подано відповідь (заперчення), де останній зазначає, що аналіз обставин справи дає підстави для висновку про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті ч. 2 ст. 178 КУпАП. З відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, представник позивача вважає, що він не містить відомостей про здійснення адміністративного правопорушення, натомість містить відомості про роз`яснення поліцейським процесуальних прав в приміщенні поліції, при цьому, на з відеозапису не вбачається присутність у приміщенні самого позивача, тобто, що наданим до суду відеозаписом не зафіксовано факту правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові. З рапорту від 22.02.2025 року вбачається, що до позивача спочатку було застосовано фізичну силу (прийоми рукопашного бою) та подальше адміністративне затримання. Разом із цим, в матеріалах справи відсутній протокол затримання та огляду речей, з якого можна було би встановити наявність/відсутність у позивача на момент затримання алкогольного напою, який він міг розпивати, що могло утворювати склад адміністративного правопорушення. Таким чином, такі дії поліції свідчать про незаконне позбавлення волі позивача, незаконне обмеження його в праві вільного пересування та застосування фізичної сили без достатніх правових підстав. Крім того, вказує на те, що з матеріалів справи не вбачається, що позивач не виконував законні вимоги поліцейських або вчиняв злісну непокору іншим чином.

Наведене на думку та переконання представника позивача ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин справи, а тому рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки в даному випадку поліцейський як автор такого рапорту виступає зацікавленою особою. Щодо наданої відповідачем довідки від 22.02.2025 року №362 про перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння, на думку представника позивача не вказує на наявність ознак адміністративного правопорушення, оскільки підтверджує лише наявність легкого ступеню алкогольного сп`яніння, що не є правопорушенням в даному випадку.

Оскільки, будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ч. 2 статті 178 КУпАП, відповідачем не надано, при цьому, позивач, звертаючись до суду з даним позовом заперечує ним вчинення вищевказаного діяння, необхідно зробити висновок про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 22.02.2025 року ГВА №174414, представник позивача вважає, що є підставою для скасування спірної постанови.

Представник позивача адвокат Безрученко Д.П. позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідачів Дмитрук Ю.Д. у судовому засіданні зазначила, що поліцейський, виявивши порушення, діяв згідно чинного законодавства та у законний спосіб притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП. У задоволенні позову просить відмовити.

Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.02.2025 року поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадянами Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області винесено постанову ГВА №174414 по справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 22.02.2025 близько 13:45 години ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька 78 Б, розпивав слабоалкогольний напій марки «шейк» в скляній тарі в забороненому законом місці.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст.23Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Також згідно з п. 9 ст.31Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.178 КУпАП передбачено, що розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинено вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено.

Отже, не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Окрім того, як вбачається з Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-ІV, громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справ (прізвище, ім`я та по батьков (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 р. у справі № 338/1/17.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені ст. 251 КУпАП), які відповідно до ст. 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів надалі виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові (постанова КАС ВС від 15.11.2018 у справі №524/5536/17).

Аналогічні правові позиції викладені у постановах КАС ВС від 13.03.2020 справа №234/6323/17, від 31.10.2019 справа №398/3566/16-а, від 30.05.2018 справа №337/3389/16-а.

Натомість, як установлено судом, оскаржувана постанова серії ГВА № 174414 від 12.02.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП

Окрім того, належних доказів того, що позивач здійснював розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, а також чинив повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення за ті ж самі дії, матеріали справи не містять та відповідачем не доведено.

Згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стосовно відеозапису, який міститься у матеріалах наданого відповідачем відзиву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.72КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст.73,74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Поряд з цим, у відповідності до ч. 2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах КАС ВС від 08.11.2018 р. по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Як встановлено судом шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі не зафіксовано обставини розгляду інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 178 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , а також оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

З відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, який було досліджено в ході судового розгляду встановити те, що він містить обставини про здійснення адміністративного правопорушення неможливо, натомість містить відомості про роз`яснення поліцейським процесуальних прав в приміщенні поліції, при цьому, на відеозаписі не вбачається присутність у приміщенні самого позивача, тобто, відеозаписом не зафіксовано факту правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

З наданого відповідачем рапорту від 22.02.2025 року вбачається, що до позивача спочатку було застосовано фізичну силу (прийоми рукопашного бою) та подальше адміністративне затримання.

Разом із цим, в матеріалах справи відсутній протокол затримання та огляду речей, з якого можна було би встановити наявність/відсутність у позивача на момент затримання алкогольного напою, який він міг розпивати, що могло утворювати склад адміністративного правопорушення. Таким чином, такі дії поліції свідчать про незаконне позбавлення волі позивача, незаконне обмеження його в праві вільного пересування та застосування фізичної сили без достатніх правових підстав. Крім того, вказує на те, що з матеріалів справи не вбачається, що позивач не виконував законні вимоги поліцейських або вчиняв злісну непокору іншим чином.

Щодо наданої відповідачем довідки від 22.02.2025 року №362 про перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння, не вказує на наявність ознак адміністративного правопорушення, оскільки підтверджує лише наявність легкого ступеню алкогольного сп`яніння, що не є правопорушенням в даному випадку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у постанові не зазначено і до неї не додано будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого саме частиною другою ч. 2 статті 178 КУпАП, а саме вчинено ті самі дії, повторно протягом року, після застосування заходів адміністративного стягнення.

Відтак, надані відповідачем суду на його думку докази правомірності притягнення до відповідальності позивача є належними та допустимими доказом в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституціїта законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали, а також матеріали фото- чи відеозйомки вчиненого порушення.

Також обґрунтованими є доводи позивача щодо порушення порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

При цьому, у відповідності до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8цього Кодексу.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту скоєння позивачем самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначає, що під час розгляду справи йому не дали можливості скористатись правовою допомогою та поліцейським не вжито жодних дій щодо надання йому права на отримання правової допомоги.

Відтак, враховуючи, що відповідачем не спростовано дані обставини, суд дійшов висновку, що такими діями відповідач порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а відтак в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГВА № 174414 від 12.02.2025 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.178 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 178, 245-246, 251, 258, 280 КУпАП, ст. 2, 6-11, 72-77, 139, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГВА № 174414 від 12.02.2025 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.178 КУпАП скасувати та провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: