Справа № 698/899/24
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/899/24
Провадження №2-а/698/4/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Лазаренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Триліс Я.О.,

представника позивача - адвоката Колісника С.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 213 від 06.11.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 06.11.2024р. № 213 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову посилався на те, що постановою про адміністративне правопорушення № 213 від 06.11.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн., а саме, в зв`язку з неприбуттям по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 15 год. 00 хв. 03.10.2024 року для уточнення результатів медичного огляду. Зазначив, що під час розгляду 06.11.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не прийняті до уваги його пояснення про наявність поважних причин його неявки 03.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, що він з 2017 року самостійно без участі матері, виховує малолітню дочку ОСОБА_4 , яка у період з 03.10.2024 року по 08.10.2024 року хворіла та перебувала на денному стаціонарному лікуванні в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» з діагнозом гострий ентероколіт, вторинний ацетонемічний синдром. Вказує, що справу про адміністративне правопорушення стосовно нього розглянуто не уповноваженою особою, оскільки ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 не має повноважень розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені ст. 235 КУпАП і накладати адміністративні стягнення.

Ухвалою суду від 12.11.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та запропоновано відповідачу подати відзив на позов.

Ухвалою суду від 18.12.2024 року клопотання позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Колісника С.М. задоволено, залучено до участі у справі № 698/899/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 13.02.2025 року клопотання представника позивача адвоката Колісника С.М. про витребування доказів задоволено. Витребувано з ПАТ «Київстар» роздруківки вихідних телефонних дзвінків з мобільного телефону позивача ОСОБА_1 , який є абонентом мобільного оператора «Київстар», номер телефону: НОМЕР_1 , за 03.10.2024 року.

24.01.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 було дотримано всі вимоги законодавства при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення, в діяннях ОСОБА_1 , наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього постанову про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП, а оскаржувана постанова є законною та прийнятою в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24.03.2025 року через підсистему «Електронний суд» від третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду надійшли пояснення, в яких посилаючись на «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», яке затверджено Постановою КМУ № 154 від 23.02.2022 року та постанову КАС ВС від 19.10.2022 року у справі № 522/22225/21 зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_4 як суб`єкт владних повноважень без статусу юридичної особи, являється відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_5 , який має свою печатку із зображенням Державного Герба України,своє найменування та керівника в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , який може представляти інтереси ІНФОРМАЦІЯ_1 перед фізичними та юридичними особами в судах та інших органах державної влади. Крім того, саме начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянув матеріали адміністративної справи та в подальшому прийняв рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а не ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, ІНФОРМАЦІЯ_2 не зможе у разі доведення, що дійсно право ОСОБА_1 було порушено, скасувати постанову № 213 від 06.11.2024 року, оскільки буде наявне порушення прав юридичної особи, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач та його представник у судовому засіданні адміністративний позов підтримали з підстав зазначених в ньому та пояснили, що 03.10.2024 року ОСОБА_1 на виконання вимог закону телефонним зв`язком повідомив відповідальну особу ІНФОРМАЦІЯ_1 про поважність причини неможливості прибуття на дату та час зазначену у повістці, що до уваги не прийнято при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Третя особа ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання свого представника не направила. До суду надали пояснення, згідно яких просить розгляд справи проводити без участі їх представника, вирішення даної справи залишають на розсуд суду.

Згідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши відзив, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, приписами ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і по теперішній час.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

За змістом ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. За правилами ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 31.10.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до змісту даного протоколу 31.10.2024 року було виявлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 27.09.2024 року, особисто отримав направлення в ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження медичного огляду в КНП «Катеринопільська БПЛ» та вручено повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 15 год. 00 хв. 03.10.2024 року для уточнення результатів медичного огляду. Про отримання повістки ОСОБА_1 поставив особистий підпис. Згідно рапорту старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенанта ОСОБА_6 , на вказану дату та час ОСОБА_1 не прибув без поважних причин, про неявку до органу військового управління не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію п.п. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 7 ч. 3, абзац 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 1 ч. 1 та абзацу 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в особливий період.

Також у протоколі позивачем надано письмові пояснення, в яких вказано, що він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 тому, що хворіла дитина була температура і рвота.

На підставі зазначеного протоколу ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 213 від 06.11.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн..

Отже, підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що він не з`явився у вказаний у повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення результатів медичного огляду.

Неявка у вказаний у повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем не заперечується.

Згідно довідки № 110 від 27.09.2024 року, виданої директором Ярошівського ліцею, ОСОБА_1 дійсно на даний час один займається вихованням, навчанням та утриманням неповнолітньої ОСОБА_4 .

Згідно довідки № 760 від 04.11.2024 року, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Мокрокалигірської сільської ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом: Гострий ентероколіт, вторинний ацетонемічний синдром, з 03.10.2024 до 08.10.2024 року. Догляд за дитиною здійснював батько, так як мати не підтримує зв`язок з сім`єю.

Щодо доводів позивача у адміністративному позові про те, що під час розгляду даної справи 06.11.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 не прийняті до уваги його пояснення про наявність поважних причин неприбуття 03.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає, що положеннями ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено чіткий виключний перелік поважних причин неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності). Разом з тим, зазначена військовозобов`язаним ОСОБА_1 у поясненнях протоколу від 31.10.2024 року причина його неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, зазначений у повістці, хоч і підтверджена наявними у матеріалах справи належними та допустимими у контексті ст.ст. 73-74 КАС України, доказами, разом з тим не є поважною причиною неприбуття у строк та місце, зазначені у повістці згідно з положеннями ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім того, позивачем суду не надано належних та допустимих доказів щодо повідомлення про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

З огляду на викладене, твердження про те, що 03.10.2010 року телефоном позивач повідомив ІНФОРМАЦІЯ_1 про поважну причину свого неприбуття, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються листом ПрАТ «Київстар» від 05.03.2025 року № 7257/01, що згідно з даними інформаційних систем Компанії, здійснення вихідних телефонних дзвінків номером НОМЕР_1 протягом 03.10.2024 року комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» не зафіксовано.

Досліджені судом докази вказують на те, що при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, і накладено штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті. Суть викладеного у постанові правопорушення відображає диспозицію ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з посиланням на відповідні норми закону.

Щодо доводів позивача стосовно розгляду справи про адміністративне правопорушення неуповноваженою особою, суд зазначає наступне.

Пунктом 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, зокрема, передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них повноважень розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням КУпАП.

Пунктом 11 зазначеного Положення визначено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення мають також інші функції.

У постанові КАС ВС від 19.10.2022 року у справі № 522/22225/21 (провадження № К/990/20744/22) викладено правовий висновок, згідно якого незважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_8 , він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята військовим комісаром цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до приписів ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 210, 210-1, 211 КУпАП відноситься до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, слід зробити висновок, що керівник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначенні ст. 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 75-77, 90, 139, 241, 245-246, 250, 255, 258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 213 від 06.11.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко