Справа № 712/1965/25
Суддя: Овсієнко І. В.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/1965/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Овсієнка І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Батаргіної Т.М.,

представника позивача адвоката Кузьмінського О.О.,

представника відповідача Компанійця О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сміла адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

До Смілянського міськрайонного суду в порядку п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана представником, адвокатом Кузьмінським О.О., до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 №1652 від 20.12.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Вказану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що повістку було направлено позивачеві на адресу його реєстрації АДРЕСА_1 , де він фактично проживає, однак вказаного листа він не отримував, тому не був обізнаний про обов`язок явки до ТЦК. 06.11.2024, в день, який зазначений у постанові як день вручення повістки, він перебував вдома через хворобу, що підтверджується довідкою. Факт невручення та подальшого повернення повістки відправникові спричинений неналежним виконанням працівниками ДП «Укрпошта» власних професійних обов`язків, внаслідок чого він не міг навіть повідомити РТЦК про причини, які перешкоджають його явці. Позивач здійснює постійний догляд за своїм рідним батьком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із чим надав відповідачеві документи для отримання відстрочки від призову за мобілізацією. Про всі названі обставини ОСОБА_1 повідомив особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, просив надати додатковий час для підготовки до захисту, однак такі прохання були проігноровані. З посиланням на примітку до ст. 210 КУпАП, позивач вказував, що РТЦК має доступ до персональних даних призовника як користувач Єдиного державного реєстру призовників, тому положення ст. 210 КУпАП в даному випадку не можуть бути застосовані. Крім того, під час притягнення його до адміністративної відповідальності допущено ряд процесуальних порушень: не повідомлено належним чином про права, якими користується при притягненні до адміністративної відповідальності, не ознайомлено з порядком розгляду справи, копія протоколу йому не вручена, а позивача протиправно спонукали заявити клопотання про розгляд справи без його присутності.

Ухвалою від 01.04.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання із розгляду справи на 09.04.2025. В подальшому судове засідання було відкладене на 23.04.2025.

В судове засідання позивач не прибув, однак був представлений представником, що відповідає вимогам п. 4 ч. 3 ст. 205 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити за підстав, наведених в ньому. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 як особа, яка має право на відстрочку, до 20.12.2024 таким правом не скористався, проте надав відповідні документи та на даний час має відстрочку від призову. Повістка, яка була доставлена до с. Байбузи, не була вручена в першу чергу через неналежне виконання працівниками ДП «Укрпошта» власних обов`язків, оскільки територія названого населеного пункту обслуговується пересувним відділенням, повістка перебувала в ньому 1 день та це вбачається із трекінгу поштового відправлення. З відкритих даних представником встановлено графік роботи такого відділення, який 06.11.2024 складав із 09-35 год до 13-35 год, відтак повістка, яку не було вручено в цей день, очевидно передчасно повернута відправникові.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що ОСОБА_1 з 06.11.2024 вважається таким, хто був належним чином повідомлений про необхідність явки за повісткою, що відповідає вимогам п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу. ОСОБА_1 не повідомляв іншої адреси, крім тієї, за якою зареєстрований та проживає, тому для листування з ним використана саме вона. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не допущено порушень та дотримано всіх належних гарантій, оскільки ОСОБА_1 під розписку в протоколі був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи та добровільно клопотав про проведення відповідного розгляду без його присутності.

Особа, яка діє в порядку самопредставництва ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальник вказаної установи, ОСОБА_4 на адресу суду, із використанням системи «Електронний суд» подав письмовий відзив, зі змісту якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не є належним відповідачем в справі, оскільки справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянута, адміністративне стягнення накладене уповноваженою службовою особою територіального підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний орган є суб`єктом владних повноважень з огляду на положення п. 7 ст. 4, ч. 4 ст. 46 КАС України, а відтак є самостійним учасником, який володіє адміністративною процесуальною правосуб`єктністю та відповідачем в справі.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 №1652 від 20.12.2024 ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, у зв`язку з неприбуттям 08.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення персональних даних по повістці №828518. Повістка про необхідність прибуття у визначений день була підписана кваліфікованим електронним підписом та направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом вкладення і повідомленням про вручення поштового відправлення.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, накладено штраф у сумі 17000 грн.

Частиною першою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а частиною третьою статті 210 КУпАП - вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, позивачеві інкриміноване порушення вимог підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

З наданих суду доказів вбачається, що посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 у оскаржуваній постанові інкриміновано позивачу неявку за повісткою (викликом) 08.11.2024 для уточнення військово-облікових даних.

З матеріалів справи, зокрема з оскаржуваної постанови, вбачається, що виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 був здійснений засобами поштового зв`язку через ДП «Укрпошта». Повістка, сформована централізовано, підписана кваліфікованим електронним підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , повернена відправникові 06.11.2024 із відміткою про відсутність адресата за місцем проживання, що відповідно до положень абз. 4 пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову, є належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до п. 34 Порядку, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, враховуючи час набрання чинності новою редакцією статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», всі військовозобов`язані чоловіки до 60 років, що перебувають на території України, до 17.07.2024 мали уточнити свої дані безпосередньо в ТЦК та СП, Центрах надання адміністративних послуг або ж з допомогою електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Матеріали справи не містять відомостей про те, коли та яким способом позивач уточнював військово-облікові дані, як того вимагають наведені вище положення.

Як вбачається із п. 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Постановою КМУ від 05.03.2009 №270 затверджені Правила надання послуг поштового зв`язку.

За абз. 2 п. 16 повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто.

У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення EMS - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений.

У разі невручення рекомендованого листа з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення (п. 101 Правил).

Згідно з абз. 2 п. 82 Правил, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Отже, нормами законодавства встановлений єдиний порядок повернення поштових відправлень з поміткою «Повістка ТЦК» відправникові у разі відсутності адресата за зареєстрованою адресою місця проживання та у разі, якщо адресатом не здійснено дій для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Як вбачається із роздруківки трекінгу поштових відправлень, повістка про виклик до РТЦК ОСОБА_1 відправлена відправникові 06.11.2024 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Суд звертає увагу, що хоча в постанові від 20.12.2024 вказано іншу причину повернення поштового відправлення, вказана обставина сама по собі не може свідчити про її протиправність, оскільки наведені вище дані приводять до висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , 06.11.2024 є датою його інформування про необхідність виконати відповідний обов`язок.

При цьому судом не може погодитись із доводами представника позивача про те, що проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого, зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку є належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК лише у випадку, якщо особа змінила місце проживання та не повідомила до ТЦК нової адреси, оскільки такі суперечать нормам, що містяться у постанові КМУ від 16.05.2024 №560.

Пунктом 41 постанови передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Тобто, особа не буде вважатися оповіщеною належним чином лише у разі, коли вона повідомила до ТЦК іншу адресу місця свого проживання, проте викликалася за попередньою адресою, в той час як в даній справі таких обставин не встановлено.

Крім того, суд критично відноситься до доводів позивача про те, що 06.11.2024, позивач ОСОБА_1 перебував на лікарняному. Вказана обставина підтверджується лише довідкою про огляд у лікаря №351, що проведений 25.12.2024 та якою підтверджується перебування позивача на амбулаторному лікуванні в період із 01.11.2024 до 15.11.2024, що об`єктивно викликає сумніви у правдивості її змісту. На підтвердження наявності в позивача захворювання не надано листка непрацездатності, будь-яких інших доказів, які б з достатньою вірогідністю підтверджували отримання амбулаторного лікування та його період.

Щодо посилання позивача про здійснення постійного догляду за батьком, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях), визнаються підтверджені відповідними документами:

1) перешкода стихійного характеру, хвороба або інші обставини, що позбавили можливості особисто прибути в зазначені частину, пункт і строк;

2) смерть близького родича (чоловіка, дружини, сина, дочки, батька, матері, діда, баби або рідного (повнорідного, неповнорідного) брата чи сестри) або близького родича подружжя.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Як вбачається із тексту повістки №828518, копії оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 було викликано до ТЦК з метою уточнення даних.

З фотокопії витягу із мобільного додатку «Резерв Плюс» вбачається, що військово-облікові дані позивачем уточнено 30.12.2024, надано відстрочку до 09.05.2025. Тобто станом на час винесення оскаржуваної постанови відомості про уточнення позивачем військово-облікових даних відсутні.

Вказані обставини не звільняють військовозобов`язаного від явки до ТЦК.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

За встановлених в судовому засіданні обставин, правопорушення, за вчинення якого на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення, вчинене 08.11.2024 і органові, уповноваженому розглядати відповідну справу, було достеменно відомо про подію правопорушення та її час. Суд вважає помилковим довод, наведений в постанові №1652 про те, що факт правопорушення виявлений працівниками поліції 20.12.2024, однак станом на час розгляду справи граничний строк накладення адміністративного стягнення не минув.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, встановлюються зокрема ст. 279-9 Кодексу.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, був повідомлений про дату розгляду справи, про що свідчить підпис у відповідній графі протоколу. Також протокол містить рукописний запис від імені ОСОБА_1 про те, що він не з`явився до ТЦК, оскільки не був повідомлений належним чином, вину не визнає та клопоче про розгляд справи без його присутності.

Щодо повідомлення позивача про відсутність запису про свідка в протоколі про адміністративне правопорушення, однак наявність відповідного запису в постанові №1652, то суд зазначає наступне.

Як вбачається із письмової заяви свідка ОСОБА_5 , датованої 20.12.2024, останній вказав на неявку ОСОБА_1 до ТЦК, що мала місце в період із 08.11.2024 до 20.12.2024. Дана заява оформлена 20.12.2024 та того ж дня складений протокол, відтак суд погоджується із доводами відповідача про допустимість даного доказу на підтвердження відсутності позивача в ТЦК 08.11.2024, доказів на спростування вказаної обставини позивачем, його представником не надано, обставина неявки ними не заперечується.

Крім того, судом не приймається до уваги наведена в позові позиція позивача щодо того, що ОСОБА_1 при складенні протоколу не було повідомлено та роз`яснено прав особи, яка притягується до відповідальності, перелік яких наведений у ст. 268 КУпАП, оскільки відповідний обов`язок, згідно з нормою ст. 279 КУпАП передбачений під час розгляду справи, а саме головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

За ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на вказане та зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно прийняте рішення про притягнення його до відповідальності. Посадовою особою, яка винесла постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, накладено штраф у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

За таких обставин, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, підстав для її скасування не вбачає, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування немає.

Враховуючи викладене суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У порядку статті 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 2,5,7,126,245,251,252,254,256,268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.2,4,5,6,7,72, 211,217,241,245,246,262,286 Кодексу адміністративного судочинства України,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складене 23.04.2025.

Суддя І.В. Овсієнко