Справа № 160/390/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 квітня 2025 рокуСправа №160/390/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сластьон А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07.01.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

-визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення ОСОБА_1 з 03.03.2022 року по 19.05.2023 року розміру грошового забезпечення виходячи з посадового окладу та окладу за військове звання визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , на підставі пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 , грошове забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові виді грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 03 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , на підставі пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», перерахувати та виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 , грошове забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові виді грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року включно, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року;

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо не включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, в тому числі додаткової оплачуваної відпустки учасникам бойових дій;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 , перерахунок грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, в тому числі відпустки учасникам бойових дій, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, за останньою займаною посадою, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано у відповідача необхідні для розгляду справи докази, зокрема, розгорнуту довідку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забепечення в період з 03.03.2022 до 19.05.2023, із зазначенням застосованого розміру прожиткового мінімуму при обчисленні такого забезпечення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року повторно витребувано вищевказані докази, однак, станом на день складання даної ухвали вищевказані докази не були надані.

Відповідно до частини 8 статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини 1 статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 145 КАС України.

За приписами пункту 3 частини 1-2 статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень. Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення.

Згідно з вимогами частини 3 статті 149 КАС України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Застосовані заходи процесуального примусу мають бути співрозмірними виявленому порушенню.

Відповідно до частини 5 статті 149 КАС України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до частини 6 цієї норми, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Зважаючи на те, що відповідач вимог ухвал Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року та від 18 лютого 2025 року у встановлений судом строк не виконав, документів не подав, причин їх неподання не повідомив, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до відповідача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Відповідно до частини 3 статті 144 КАС України про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

За змістом частини 4 статті 149 КАС України ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що в силу положень частини 3 статті 145 КАС України, застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених КАС України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 3 028,00 гривень.

З огляду на викладене та встановлені фактичні обставини справи, враховуючи принцип співрозмірності вчиненого порушення, суд вважає за належне стягнути з відповідача за невиконання вимог ухвал суду від 08 січня 2025 року та від 18 лютого 2025 року року - штраф у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - 908,40 гривень.

Відповідно до частин 2, 3статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 44, 45, 80, 144, 149, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) в дохід Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100; призначення платежу: *;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Штраф (як засіб процесуального примусу) накладений на ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується штраф), за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення штрафу)) штраф у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 908,40 гривень (дев`ятсот вісім гривень 40 коп.).

Ухвала є виконавчим документом відповідно до вимог частини 5 статті 149 КАС України.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (місцезнаходження: 00020, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код: 26255795).

Боржник: Військова частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Копії даної ухвали направити сторонам у справі та до Державної судової адміністрації України в порядку, визначеному ст.149, 373 КАС України, для звернення до виконання.

Строк пред`явлення даної ухвали суду до виконання становить три місяці з дня набрання нею законної сили, тобто до 24.07.2025.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Сластьон