Справа № 160/11638/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
22.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік, як особи раніше визнаної непридатною та виключеною з військового обліку за станом здоров`я;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відповідні зміни в Єдиний електронний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 .
Разом з позовом, 23.04.2025 представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до моменту законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що позивач 15.04. 2014 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 був визнаний непридатним до військової служби на підставі гр. I ст.75 Розкладу хвороб, затвердженого Наказом МОУ від 2008р №402 та в подальшому був виключений з військового обліку. Оновивши, застосунок «Резерв +» ОСОБА_1 виявив, що має статус військовозобов`язаного та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що було зазначено в його електронному військово-обліковому документі від 18.12.2024. Отже, зазначає, що якщо позивача буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію його права на виключення з військового обліку та звільнення з військової служби, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, у зв`язку із чим просить забезпечити позов.
Згідно з ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 1 ст.154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням приписів ч. 1 ст. 154 КАС України суд розглянув заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Суботіна Геннадія Геннадійовича про забезпечення позову в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та долучені докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Частинами 1, 2 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).
Відповідно до положень частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється, а також із особою позивача. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника) або покладення додаткового обов`язку.
Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.
Предметом спору у цій справі є визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік, як особи раніше визнаної непридатною та виключеною з військового обліку за станом здоров`я та зобов`язання відповідача внести відповідні зміни в Єдиний електронний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 .
У заяві про забезпечення позову заявник просить до розгляду справи по суті заборонити районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки вчиняти дії пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до моменту законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 .
Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки позивачем не наведено підстав наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не вказано також підстави, які б свідчили про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.
Відтак, оцінка правомірності дій відповідача щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.
Заборона вчиняти дії пов`язані з призовом позивача на військову службу під час мобілізації (винесення наказу про призов за мобілізацією та відправлення на військову службу), про яке просить представник позивача, на думку суду, не є співмірним (в межах поданої позовної заяви) з питанням визнання протиправними дій щодо взяття позивача на військовий облік.
Окрім того, суд звертає увагу, що представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії не визначеному колу суб`єктів, а саме, районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, що також вказує на відсутність підстав для забезпечення позову.
З огляду на визначений позивачем предмет спору, характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що доводи представника позивача, якими обґрунтовано заяву про забезпечення позову, не можуть бути підставою для забезпечення позову.
Керуючись статтями 150, 154, 156, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець