Справа № 440/5321/25
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

22 квітня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/5321/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 Комісія з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 Комісія з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період в якій просить:

Визнати протиправним та скасувати повідомлення від 11.04.2025 № 7/2707 та протокольне рішення (протокол) від 11.04.2025 року № 13 Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови у наданні відстрочки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН: НОМЕР_1 відповідно до п.13 ч.1 ст.23 ЗУ Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію.

Зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути у межах порядку і строки визначені законом заяву від 26.03.2025 вх. № 1518 та документи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН: НОМЕР_1 щодо отримання відстрочки від мобілізації відповідно до п.13 ч.1 ст.23 ЗУ Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію та прийняти обґрунтоване рішення.

Зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН: НОМЕР_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 ЗУ Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі № 440/5321/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 Комісія з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом:

Заборонити Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 приймати наказ про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання рішення по розгляду позову законної сили.

Заборонити Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_6 (смт Оржиця) Міністерства оборони України приймати наказ про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання рішення по розгляду позову законної сили.

Заборонити керівникам районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України приймати наказ про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання рішення по розгляду позову законної сили.

В обгрунтування заяви зазначено, що З моменту отримання відстрочки у серпні 2024 року в застосунку Резерв + позивача ОСОБА_1 знаходилася вказівка про надану йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації спочатку до 09.11.2024 , потім вказівка на відстрочку зазначалася до 07.02.2025, потім вказівка на відстрочку зазначалася до 08.05.2025 . До 13.03.2025 року в застосунку Резерв + позивача вказувалося наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до 08.05.2025 року і вже з 24.03.2025 року позначка про наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в застосунку Резерв + позивача зникла. Враховуючи те, що станом на березень 2025 року обставини через які позивач ОСОБА_2 отримав відстрочку не змінились, враховуючи те, що ОСОБА_1 є особою, яка на підставі пункту із частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, Позивачем ОСОБА_1 26.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 на ім`я Голови комісії була подана відповідна заява про надання відстрочки від призову, на військову службу під час мобілізації, Заяву зареєстровано за вх, №1518 від 26.03.2025, про що було проінформовано 27.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 за телефоном: , а також було повідомлено, що додатково буде відправлена копія цієї заяви з вхідним номером і пакет документів на відстрочку (цінним листом з описом вкладення Укрпоштою). Як з`ясувалося в подальшому, комісію ІНФОРМАЦІЯ_6 після розгляду заяви від 26.03.2025 та підтверджуючих документів Позивача щодо надання йому відстрочки від призваного військову службу під час / мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 13 частина першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, було прийнято протокольне рішення про відмову в наданні відстрочки, яке зафіксовано протоколом від 11.04.2025 року № 13 Разом з тим, в порушення норм Порядку що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 560, відповідно до якого визначено «До ухвалення комісії рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на особливий період» Позивачем отримана повістка № 42 від 02.04.2025 з вказівкою з`явитися 12.04.2025 о 9-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_8 для звірки облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. Керівництву та працівникам ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) станом на 02.04.2025, тобто станом на ухвалення рішення про видачу повістки № 42 від 02.04.2025 на ім`я позивача ОСОБА_1 , було достеменно відомо про розгляд його Разом з тим, в порушення норм Порядку що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 560, ІНФОРМАЦІЯ_8 було направлено Позивачу повістку № 42 від 02.04.2025 з вказівкою з`явитися 12.04.2025 о 9-00 год. для звірки облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. При цьому, облікові дані позивачем були оновлені вчасно, і станом на зараз вони залишаються без змін, позивач має актуальний висновок ВЛК від 10.07.24р., який відзначено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Відповідно до чинних норм законодавства, даний висновок є дійсним протягом одного року, тобто до 10.07.2025р. Відповідно до зазначеного висновку Позивач має статус придатного до військової служби. На виконання пункту 23 та 24 постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку з хворобою, що підтверджується медичним висновком № ВТХМ-КВ5Е-АНРВ-45АМ від 11.04.2025. Позивачем заявою було повідомлено про неможливість прибуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_9 . смт Оржиця Також 11.04.2025 засобом телефонного зв`язку позивач повідомив ІНФОРМАЦІЯ_7 про неможливість прибуття за викликом по повістці, а також направив відповідне повідомлення та заяву засобами електронної пошти. Також заяву направив засобами поштового зв`язку Укрпошта. Неправомірна відмова у наданні відстрочки та направлення повістки від ІНФОРМАЦІЯ_10 позивачу свідчать про навмисне створення умов для його незаконного примусового призову, при тому що Позивач має чітке та беззаперечне право на відстрочку відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У разі якщо Позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного, статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права, на відстрочку після встановлення наявності у нього такого права, адже згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відстрочку можуть оформити лише військовозобов`язані особи.

Надаючи оцінку доводам заявника та вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Частинами першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною першою статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Як уже наголошувалося судом, частиною другою статті 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Зокрема, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза істотного ускладнення виконання чи невиконання рішення суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено, що фактично зміст вимог зводиться до того, що відповідач, його відокремлені підрозділи, органи і установи, що знаходяться в його підпорядкуванні, його посадові особи, або будь-які інші органи можуть здійснити процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відносно позивача.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише певної особи, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв адекватності (відповідності вимогам, виключно в межах яких допускається застосування відповідних заходів; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову) та співмірності (співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів). Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 826/16911/18, від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 26.06.2019 у справі № 826/13396/18, від 30.09.2019 у справі № 420/5553/18, від 30.09.2019 у справі № 640/868/19, від 30.09.2019 у справі № 1840/3517/18, від 29.01.2020 у справі № 640/9167/19 та інших.

Отже, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Щодо посилання позивача на повістку №42, якою зобов`язано звернутися 12.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 для звірки облікових даних та проходження ВЛК, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 1 пункту 27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою:

- взяття на військовий облік;

- проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

- уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

- призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

За змістом пунктів 28, 29 Порядку №560, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки. У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; підпис (кваліфікований електронний підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку, дата підпису; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

У той час, слід звернути увагу на те, що заявником до клопотання про забезпечення позову не додано жодних належних доказів, наявність якого свідчили про вчинення відповідачем, на час звернення до суду з цим позовом, дій саме щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби й, відповідно, вказували б на необхідність вирішення судом питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене та наявні докази долучені заявником до заяви про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку про відсутність обставин, які відповідно до статті 150 КАС України є підставою для забезпечення позову.

Суд вважає, що заявник не навів належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Докази на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу, його відокремленим підрозділам, органам і установам, що знаходяться в його підпорядкуванні, його посадовим особам та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправлення до місця проходження військової служби до моменту набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі, відсутні.

Крім того, відсутні об`єктивні обставини та підстави для обґрунтованого припущення, що права (інтереси) позивача в подальшому можуть бути погіршені, порушені певними діями відповідача і для їх відновлення доведеться докласти значних зусиль та витрат. Для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

При цьому, слід відмітити, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Вказана позиція викладена у постанові від 28.03.2018 Великої Палати Верховного Суду у справі № 800/521/17.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням питання реальності істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 Комісія з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Удовіченко