Справа № 592/5275/25
Суддя: Литовченко О. В.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/5275/25
Провадження №2-а/592/109/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Соляник Є.О.,

представника позивача - адвоката Конорєва В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського інспектора УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Манько Максима Валерійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕНА № 4331991 від 22.03.2025,

встановив:

Виклад позиції позивача, відповідачів. Процесуальні дії у справі.

Представник позивача адвокат Конорєв В.О. звернувся до суду з адміністративним позовом та просив скасувати постанову серії ЕНА № 4331991 від 22.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування позову посилається на те, що 22 березня 2025р. ОСОБА_1 здійснював евакуаційні заходи за наказом командира щодо переміщення трьох осіб травмованого особового складу підрозділу і частини військової амуніції із району вогневих позицій в північному прикордонні Сумського району до нового місця дислокації вогневих позицій нашого підрозділу.

За наказом командира евакуаційні заходи із переміщення відбувалися скритно - в темну пору доби та із додержанням заходів маскування, в тому числі віддано наказ що при переміщення автомобільним транспортом в темну пору доби в цілях маскування заборонено використовувати засоби освітлення. Що об`єктивно ускладнює завдання водію і рух транспорту та формально порушує діючі правила дорожнього руху, але обумовлено умовами військового стану і необхідністю збереження життя особового складу.

Через відсутність в підрозділі спеціальної евакуаційної техніки для подібних заходів використовуються всі можливі наявні технічні засоби та транспорт, зокрема і належний йому автомобіль - VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визначений йому наказом командира маршрут проходив через м.Суми, яке він раніше не відвідував. Використанню системи GPS наявної електронної техніки перешкоджала робота засобів РЕВ. Тому пересуваючись автомобілем містом Суми він фактично заблукав.

Приблизно в вказаний в постанові час о 22 годині 30 хвилин зупинився на виконання сигналу патрульної поліції. З`ясувалося, що підставою зупинки авто стало те, що ним були вимкнені фари ближнього світла.

Він відрекомендувався поліцейським, що є військовим та за наказом виконую евакуаційний захід із прикордоння та шукаю дорогу для виїзду із м.Суми. Надав відповідні документи.

Коли поліцейський повідомив, що складатиме протокол для накладання штрафу, то він став вимагати викликати на місце подій представника військової служби правопорядку для надання правничої допомоги щодо врегулювання даного питання із патрульною поліцією.

Працівник поліції відмовився викликати на місце подій представника військової служби правопорядку. Але через деякий час після відмови працівника поліції викликати на місце подій представника військової служби правопорядку за викликом поліцейського приїхав чоловік, вдягнений у військовий однострій. Як з`ясувалося цей чоловік не був військовослужбовцем.

В подальшому працівники поліції звинуватили позивача в порушенні вимог п. 19.1в ПДР України, оскільки він рухався на автомобілі без ввімкненого ближнього світла фар. Інспектор на місті склав постанову серії ЕНА № 4331991 від 22.03.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Ухвалою від 03.04.2025 адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

08.04.2025 представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 09.04.2025 поновлено строк на оскарження постанови, відкрито провадження у справі, залучено Департамент патрульної поліції, призначено до розгляду на 18.04.2025.

17.04.2025 від відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву через підсистему «Електронний суд». Згідно Відзиву 22.03.2025 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 1 батальйону управлінні патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Манько Максим Валерійович ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Суми.

22.03.2025 року близько 22 год. 05 хв. в м. Суми вул. Героїв Сумщини поблизу будинка № 6, було виявлено та зупинено транспортний засіб VOLVO, номерний знак НОМЕР_2 , водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, що зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR, чим порушив вимоги п. 19.1 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР). Правопорушення було зафіксовано на службовий відеореєстратор Xiaomi моделі Yi Car DVR (відеозапис video_2025-03-24_12-14-55.mp4).

Капрал поліції Манько М.В., керуючись ч. 3 ст. 18, ст. 32, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підійшов до Позивача, відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив надати для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, до яких зауважень не виникло, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру VB-400 № 471140 (clip-1.mp4 з початку відеозапису до 00:03:10) та № 470812 (clip-0.mp4). Позивач повідомив капралу поліції ОСОБА_2 , що не видно фари згоден, але йому зателефонували та терміново потрібно їхати на штаб, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру VB-400 № 471140 (clip-1.mp4 з початку відеозапису до 00:03:10) та № 470812 (clip-0.mp4). Під час спілкування з Позивачем поліцейськими УПП в Сумській області ДПП у останнього було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Капрал поліції Манько М.В. запитав у Позивача чи вживав він алкогольні напої, на що Позивач повідомив поліцейським УПП в Сумській області ДПП, що так вживав, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру VB-400 № 471140.

Відносно Позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278947 від 22.03.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складені відносно Позивача були направлені для розгляду до Зарічного районного суду м. Суми (справа № 591/3164/25). Капрал поліції Манько М.В. пояснив Позивачу, що він порушив вимоги п. 19.1 а ПДР, а саме: керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, що зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП та повідомив Позивачу, що буде проводитись розгляд справи про адміністративне правопорушення, вчинене Позивачем, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру VB-400 № 471140 (clip-1.mp4 00:17:12 00:23:06) та № 470812 (clip-0.mp4). Капрал поліції Манько М.В. роз`яснив Позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, строки, порядок виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення та строки оскарження винесеної постанови, повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, Позивачу права були зрозумілі, жодних заяв чи клопотань останнім заявлено не було, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру VB-400 № 471140 (clip-1.mp4 00:17:23 00:18:00) та № 470812 (clip-0.mp4). 22.03.2025 року розглянувши в присутності Позивача матеріали адміністративної справи, капрал поліції Манько М.В. виніс постанову серії ЕНА № 4331991 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Капрал поліції Манько М.В. оголосив постанову та вручив її копію Позивачу, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру VB-400 № 471140 (clip-1.mp4 00:22:17 00:23:06) та № 470812 (clip-0.mp4).. Під час вирішення питання про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності капралом поліції Маньком М.В. було враховано відеозапис правопорушення та усні пояснення Позивача у даній справі.

Вказані доводи Позивача в позовній заяві є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Що свідчить про те, що доказів на підтвердження пред`явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, останній до позовної заяви не надав.

Враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених Позивачем витрат на правничу допомогу, не свідчить про реальну співмірність заявленого розміру судових витрат в розмірі 2500 грн. з накладеним на Позивача адміністративним стягненням у вигляді штрафу.

Залишити без змін постанову ЕНА № 4331991 від 22.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Маньком Максимом Валерійовичем, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

18.04.2025 розгляд справи відкладено на 22.04.2025 за заявою представника відповідача.

Позиція сторін у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Конорєв В.О. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з заявленої у позові підстави, просив задовольнити.

У судове засідання відповідачі не з`явилися, від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву , в якій просили залишити без змін зазначену постанову, а позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Конорєва В.О. без задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.03.2025 поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області капралом поліції Маньком М.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4331991 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно даної постанови на позивача накладено стягнення у вигляд штрафу в сумі 510,00 грн, за те, що останній «22.03.2025 22:05:58 м. Суми вулиця Героїв Сумщини 6 керував тз без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п. 19.1в ПДР Порушення водіями ТЗ з причепами та ТЗ, що буксир викор. освітл. прилад. в темну пору, в умов. недост. видим., в тунелях».

Не погодившись із правомірністю постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КупАП).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1, ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, у графі 7 «до постанови додаються» зазначено «471140», який є додатком до постанови.

Разом з тим, з відзивом Департаменту патрульної поліції надано відеозаписи з нагрудних камер поліцейських № 471140, № 470812 та відеозапис датований 22.03.2025 / 22:05:15 з назвою 2-2-5fcee670-1af5-11f0-9120-8f12c309775b.mp4

Крім того, відповідно до п. 19.1.в ПДР України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Не зрозуміло, яким чином даний пункт правил стосується транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 22.03.2025 за обставин, викладених у постанові.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що на виконання вимог ст. 283 КУпАП, відповідачем зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та зафіксоване саме порушення, а саме: бодікамера 471140.

При цьому, наданим відповідачем відеозаписом не підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення за об`єктивною стороною, викладеній у постанові.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд наголошує, що відповідачем не додано інших доказів, які б підтверджували вказані обставини справи.

Статтею 6 КАС України закріплений принцип верховенства права відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини(далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …»

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміну.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо Відповідача у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

Таким чином, відповідач, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

Суд вважає, що під час притягнення позивача до відповідальності зазначені критерії не були дотримані.

Тобто працівник поліції, діючи від імені держави, в порушення вищевказаного принципу незалежності та безсторонності, допустив зі свого боку принциповість звинувачення на адресу позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що інспектором не було надано належних та достатніх доказів «поза розумним сумнівом» вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в зв`язку з чим адміністративний позов треба задовольнити, скасувавши постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 4331991 від 22.03.2025.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Судовий збір, відшкодування витрат на правову допомогу.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат по сплаті у виді судового збору у сумі 605,60 гривень та втрат на правничу допомогу у сумі 2500,00 гривень.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Представником позивача адвокатом Конорєвим В.О. надано суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 26.03.2025 № 1, копію додаткової угоди від 04.04.2025, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю.

При визначенні розміру судових витрат на правничу допомогу суд враховує, що дана справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, справа є малозначною і не становить особливої складності, витрати на правничу допомогу заявлені представником позивача складають 2500,00 грн., що можливо вважати співмірним, складності справи та виконаних адвокатом робіт, а тому суд вважає за необхідне стягнути 2500,00 гривень у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 2500,00 гривень витрат за надання правничої допомоги та 605,60 гривень витрат судового збору, сплачених при подачі позову до суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.5, 9, 246, 72-77, 255, 286 КАС України, ст. ст.122 ч. 2, 251, 280 КУпАП, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського інспектора УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Манько Максима Валерійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕНА № 4331991 від 22.03.2025 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, серії ЕНА № 4331991 від 22.03.2025 винесену поліцейським інспектором УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Манько Максимом Валерійовичем і провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 сплачений ним судовий збір в сумі 605,60 гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 2500,00 гривень, і всього 3105 (три тисячі сто п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Відповідач поліцейський інспектор УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Манько Максим Валерійович м. Суми вул. Білопільський шлях, 18/1.

Відповідач Департамент патрульної поліції Київ вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя О.В. Литовченко