Справа № 520/16166/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 р. Справа № 520/16166/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 (ухвалене суддею Мельниковим Р.В.) по справі № 520/16166/24

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України третя особа Військова частина НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України, яка полягає у не підготовці та не поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлених грошового атестату та довідки за 24 останні календарні місяці військової служби підряд перед звільненням для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням нарахованих та виплачених сум, відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023р. у справі №520/22278/23; зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фону України в Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з дня її призначення, оновлені грошовий атестат та довідку про грошове забезпечення за останні 24 місяці, що передували звільненню з військової служби, з урахуванням проведеного військовою частиною НОМЕР_1 перерахунку грошового забезпечення відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду 18.10.2023р. у справі №520/22278/23.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 позов задоволено частково, а саме: зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 внести до грошового атестату та довідки про грошове забезпечення за останні 24 місяці, що передували звільненню з військової служби, ОСОБА_1 відомості про грошове забезпечення з урахуванням проведеного Військовою частиною НОМЕР_1 перерахунку грошового забезпечення, відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду 18.10.2023 року у справі №520/22278/23; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України подати до Головного управління Пенсійного фону України в Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з дня її призначення грошовий атестат та довідку про грошове забезпечення за останні 24 місяці, що передували звільненню з військової служби, після внесення відомостей Військовою частиною НОМЕР_1 про розміри грошового забезпечення; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивачкою подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначила, що у рішенні суд першої інстанції зробив правильний висновок про часткове задоволення позовних вимог. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 по 15.05.2023 включно проходила військову службу та закінчила її у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 09.05.2023 р. №650-ос позивач звільнена з військової служби у відставку, згідно підпункту б (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку), пункту третього частини п`ятої статті 26 Закон) України Про військовий обов`язок і військову службу. Наказом відповідача від 15 травня 2023 року №249-ос Про особовий склад виключена зі списків особового складу частини, з 15 травня 2023 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 520/22278/23, яке набрало законної сили 18.11.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням із неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно.

На виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі №520/22278/23 Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено перерахунок та доплату грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 15.05.2023, що підтверджується довідкою-розрахунком Військової частини НОМЕР_1 .

Позивачка у квітні 2024 року звернулася до відповідача з листом від 24.04.2024 р. з проханням повідомити чи надходили стосовно неї з Військової частини НОМЕР_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України грошовий атестат, довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а також інші необхідні документи для перерахунку призначеної мені пенсії, а у разі якщо такі документи не надходили, просила витребувати їх з Військової частини НОМЕР_1 , підготувати та направити оновлені, з урахуванням рішення суду у адміністративній справі №520/22278/23 від 18.10.2023, грошовий атестат, довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення); та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а також інші необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, для перерахунку призначеної їй пенсії.

Лист Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2024 р. № 09/М-4001/8483 позивача було повідомлено про те, що рішенням суду від 18.10.2023 на Адміністрацію Державної прикордонної служби України не покладено жодних зобов`язань щодо підготовки та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлених грошового атестату та довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням для проведення перерахунку її пенсії, з урахуванням здійснених військовою частиною НОМЕР_1 доплат грошового забезпечення. Також зазначено, що оскільки з 01.03.2018 по 20.05.2023 відповідно до положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб у грошовому забезпеченні військовослужбовцям розміри посадових окладів та окладів за військовим званням встановлювались, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, то позивачу відмовлено у проханні позивача щодо підготовки та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлених документів для перерахунку пенсії, з урахуванням здійснених Військовою частиною НОМЕР_1 доплат грошового забезпечення.

Позивачка не погодилася з вищезазначеною відмовою відповідача та звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що видача грошових атестатів належить до компетенції органу Державної прикордонної служби України, в якому військовослужбовець проходив військову службу, в рамках спірних правовідносин це компетенція військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач і проходив військову службу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ від 20.12.1991 (в подальшому - Закон №2011-ХІІ), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, зокрема схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації згідно з додатком 7 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Згідно з п.п. 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 (у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, в подальшому Постанова №103), грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Відповідно до п.1 Постанови №103 перераховуються пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 6 Постанови №103 внесені зміни до Постанови №704, зокрема, пункт 4 якої викладено в такій редакції: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Тобто, пунктом 4 Постанови №704 (у редакції Постанови №103) при встановленні правила обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу застосовано такий показник як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18, яка набрала законної сили 29.01.2020 року, визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103.

Таким чином, з 29.01.2020 року, дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18, пункт 6 Постанови №103 втратив чинність та була відновлена дія п.4 Постанови №704 у первісній редакції.

Згідно із п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.99р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У вказаних рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки норма п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за приписи п.4 постанови КМУ №704, у редакції до внесення змін постановою КМУ №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 постанови КМУ №704, то для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням з 29.01.2020 року підлягає застосуванню як розрахункова величина - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року.

Таким чином, з 29.01.2020 року відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, замість попередньої редакції обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 року.

Судовим розглядом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/22278/23 Військовою частиною НОМЕР_1 проведено нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення (розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням).

Суд зазначає, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон № 2262-ХІІ.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Закону № 2262-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 (в подальшому - Постанова № 45), пенсії призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, державний орган, з якого особа була звільнена із служби, видає довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.

Положеннями п. 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, (в подальшому Порядок № 3-1) визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Відповідно до п. 1 розд. ІІІ Порядку № 3-1, уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.

Згідно із п. 2 розд. ІІ Порядку № 3-1, до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи, зокрема, грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (додаток 8 до цього Порядку).

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що до грошового атестату та довідки за 24 останні календарні місяці військової служби підряд перед звільненням для перерахунку пенсії позивачці належить внести виправлення для подальшого її подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії останньої, оскільки у судовому рішенні по справі № 520/22278/23, судом зроблено висновок про неправильне нарахування та виплату грошового забезпечення позивачці.

Відповідно до пп. 1 п. 1 розд. І Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 № 760, ця Інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Підпунктами 1-4 п. 1 розд. ІІ Інструкції №760 визначено, що уповноважені структурні підрозділи: 1) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; 2) розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; 3) приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; 4) готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій.

Таким чином, виходячи із положень Порядку №3-1 та Інструкції №760, саме на відповідачів покладено обов`язок підготувати та подати до пенсійного органу документи, необхідні для призначення (перерахунку) пенсії позивача.

При цьому, з урахуванням приписів пп.3 п.1 розд. ІІ Інструкції №760, Адміністрація Державної прикордонної служби України не позбавлена права самостійно отримати грошовий атестат для подальшого його направлення в пенсійний орган саме від Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із положеннями п. 28.1 Інструкції про організацію фінансового господарства в органах Державної прикордонної служби України, яка затверджена Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.02.2006 № 155 (в подальшому- Інструкція) грошове забезпечення (заробітна плата) виплачується особовому складу, який займає посади в органах Держприкордонслужби, тільки за місцем його постійної служби.

Відповідно до п. 28.27 Інструкції, начальник фінансово-економічного органу при виключенні з грошового забезпечення військовослужбовців зобов`язаний задовольнити їх усіма належними видами грошового забезпечення і про виплачені суми зробити в їх грошових атестатах установлені записи. Видача грошових атестатів провадиться під підпис військовослужбовців у Журналі реєстрації грошових атестатів, виданих військовослужбовцям ф. № 9 (додаток 19).

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що видача грошових атестатів належить до компетенції органу Державної прикордонної служби України, в якому військовослужбовець проходив військову службу, в рамках спірних правовідносин це компетенція військової частини НОМЕР_1 , в якій позивачка проходила військову службу.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суд упершої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 внести до грошового атестату та довідки про грошове забезпечення за останні 24 місяці, що передували звільненню з військової служби, ОСОБА_1 відомості про грошове забезпечення з урахуванням проведеного Військовою частиною НОМЕР_1 перерахунку грошового забезпечення, відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду 18.10.2023 року у справі № 520/22278/23 та зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України подати до Головного управління Пенсійного фону України в Харківській області для перерахунку пенсії позивачки з дня її призначення грошовий атестат та довідку про грошове забезпечення за останні 24 місяці, що передували звільненню з військової служби, після внесення відомостей Військовою частиною НОМЕР_1 про розміри грошового забезпечення.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги апеляційної скарги відповідача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 по справі № 520/16166/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін