Справа № 420/16547/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 квітня 2025 р. м. ОдесаСправа № 420/16547/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

секретар Афанасенко Ю.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника Житлової комісії Одеського гарнізону Дегтярьова О.В.,

представника Начальника гарнізону міста Одеси - Оксенчук С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 420/16547/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Одеського гарнізону, Начальника гарнізону міста Одеси про визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати пункт 2.1. Протоколу № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024 в частині визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати житлову комісію Одеського гарнізону переглянути визначення в пропорційному співвідношенні, залежно від кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями та шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, розподіл новонадходженого житла відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380;

- визнати незаконними дії начальника гарнізону міста Одеси, які виразились у прийнятті рішення про затвердження пропозицій житлової комісії Одеського гарнізону щодо визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 , оформлених протоколом № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024;

- скасувати рішення начальника гарнізону міста Одеси про затвердження пропозицій житлової комісії Одеського гарнізону щодо визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 , оформлених протоколом № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 07 листопада 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову від 01 квітня 2025 року у справі № 420/16547/24, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі № 420/16547/24 змінив шляхом виключення із його мотивувальної частини висновок суду, що : «…алгоритм визначення пропорції Інструкція не містить, що свідчить про дискреційну складову в аспекті прийняття відповідного рішення комісією…».

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі № 420/16547/24 - залишив без змін.

11.04.2025 за вх. №19482 (передано головуючому судді 14.04.2025) Костинчук В.В. подав заяву про роз`яснення постанови від 01.04.2025 у справі № № 420/16547/24.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 навів такі аргументи:

1.Позивачу є незрозумілим висновок суду апеляційної інстанції, а саме:

« …Вирішуючи спірне питання суд першої інстанції також висновував, що алгоритм визначення такої пропорції Інструкція не містить, що свідчить про дискреційну складову в аспекті прийняття відповідного рішення комісією. В свою чергу, незгода позивача із визначенням процентної пропорції сама по собі не може слугувати підставою для скасування відповідного рішення, адже законодавчо таке співвідношення встановлюється на розсуд комісією. Натомість пропорційність визначається залежно від кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями та шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є помилковим, адже він чітко зазначив, що ані рішення(дії) комісії, ані начальника гарнізону у даному питанні безпосередньо не впливають на права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, таким чином суд не повноважений надавати правову оцінку діям відповідачів щодо дотримання ними приписів Інструкції під час вчинення оспорюваних дій, наявності дискреційної складової та дотримання пропорційності в аспекті прийняття відповідного рішення.

В іншому випадку, такий висновок суду опосередковано легалізує рішення комісій під час здійснення повноважень щодо розподілу житла у іншому спору, у разі звернення позивача із відповідним позовом.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині означеного висновку, слід змінити , виключивши його із мотивувальної частини судового рішення…», оскільки суд не зазначив норми права, які необхідно було застосовувати в даних правовідносинах та мотиви їх застосування , як це вимагає п.5 , п.6 ч.4 ст.246 КАС України.

2. Не зрозумілим заявнику є те, що колегія суддів вказала у постанові: «Не вважає колегія суддів обґрунтованими й наведені в заяві доводи про те, що факт перебування на квартирній черзі за № 16 в Одеському гарнізоні, то оформлені протоколом № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024, безпосередньо створює правові наслідків для позивача, адже, як було зазначено у мотивувальній поставі суду першої інстанції, реалізація права позивача на житло реалізується повноважним суб`єктом владних повноважень, зокрема, заступником Міністра оборони України шляхом затвердження розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 , натомість оскаржувані рішення та дії такими не є.».

Заявник при цьому зазначив , що він- з 20.11.1992 перебуває на квартирному обліку при житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по забезпеченню постійним житлом в Одеському гарнізоні за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України.

Згідно з даними з офіційного сайту Міністерства борони України в узагальнених списках військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), він перебуває в загальній черзі з 20.11.1992 за № 16, в позачерговій черзі з 30.01.2003 зі складом родини 4 особи при житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачі по справі є суб`єктами владних повноважень.

Відповідно до статі 48 КАС України, суд першої та апеляційної інстанції не встановили, що він не та особа, якій належить право вимоги. Суд першої інстанції не виносив ухвалу про заміну позивача, у зв`язку з чим заявник потребує роз`яснення щодо відсутності причинного зв`язку перебування його на квартирній черзі за № 316 в Одеському гарнізоні і розгляду питання про розподіл в Одеському гарнізоні житлових приміщень(квартир) в будинку АДРЕСА_2 житловою комісією гарнізону

3.Незрозумілим , за твердженням заявника, є і висновок суду що доводів апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції з того приводу, що відповідач дотримався пропорційності, а саме: всі жилі приміщення повинні розподіляються між військовими частинами, військовими комісаріатами та квартирно-експлуатаційними установами (організаціями) заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) за поданням Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України в пропорційному співвідношенні, залежно від кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями та шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, колегія суддів зазначає про врахування зазначеного аргументу апелянта, внаслідок чого рішення суду першої інстанції було змінено. У зв`язку з чим , просить роз`яснити на якій правовій підставі рішення суду першої інстанції було змінено.

4. Також просить роз`яснити рішення щодо порядку оскарження постанови в касаційної інстанції відповідно до частини 4 статі 328 КАС України, з огляду на те, що справа розглядалась в суді першої та апеляційної інстанції в порядку загального провадження і не є справою незначної складності.

Перевіривши доводи означеної заяви, колегія суддів вважає, заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Згідно ч. 2 ст. 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Відтак, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності й викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню й без такого роз`яснення його важко виконати або існує значна ймовірність неправильного його виконання.

Водночас, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим, як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання, й, при цьому, саме можливість примусового виконання рішення як така є однією з умов подання заяви про його роз`яснення.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті в судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни узгоджуються з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Норма ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, що перешкоджає його належному та правильному виконанню.

Таким чином, роз`яснення судового рішення може мати місце, якщо таке рішення є об`єктивно незрозумілим саме при його виконанні.

При цьому, рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2023 року по справі № 400/2839/22.

Зокрема, у цій справі Верховний Суд, враховуючи імперативні положення статті 254 КАС України, визначив критерії встановлення судом можливості прийняття до розгляду заяви про роз`яснення відповідного судового рішення, а саме:

- заява про роз`яснення судового рішення має бути подана особою, щодо якої воно ухвалене, або особою, якою буде здійснюватися його примусове виконання;

- судове рішення має підлягати виконанню, але на момент подання відповідної заяви має бути ще не виконане;

- заявником має бути доведено, що зміст резолютивної частини судового рішення є незрозумілим (об`єктивно ускладнює або робить неможливим виконання такого рішення).

Надаючи оцінку аргументам заявника колегія суддів вважає за доцільне зазначити таке.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 07 листопада 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову від 01 квітня 2025 року у справі № 420/16547/24, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі № 420/16547/24 змінив шляхом виключення із його мотивувальної частини висновок суду, що : «…алгоритм визначення пропорції Інструкція не містить, що свідчить про дискреційну складову в аспекті прийняття відповідного рішення комісією…».

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі № 420/16547/24 - залишив без змін.

Таким чином постанова від 01 квітня 2025 року у справі № 420/16547/24 не є тим рішенням суду, яке підлягає примусовому виконанню. Оскільки останнє не підлягає виконанню, тому і відсутні фактичні обставини, що на момент подання відповідної заяви це рішення не виконане.

Як підсумок, відсутні правові підстави для роз`яснення судового рішення.

Також колегія суддів зазначає, що за змістом заяви позивача останній фактично не погоджується із прийнятим судовим рішенням, відтак дане питання не може вирішуватися інститутом роз`яснення судового рішення, а може бути підставою для подання касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.243, 254, 325, 328, 329 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі №420/16547/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Одеського гарнізону, Начальника гарнізону міста Одеси про визнання протиправним рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складення і підписання повного тексту судового рішення - 23.04.2025.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик