Справа № 766/1910/25
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/1910/25

Пров. №2-а/766/231/25

22 квітня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні міського суду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.02.2025 року серії БАВ №059505 та закрити провадження у справі. Крім того, позивач у прохальній частині позову просив викликати в судове засідання свідків, які є працівниками ГУНП в Херсонській області.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

28.02.2025 року через Електронний Суд представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

03.03.2025 року через Електронний Суд представником позивача подано відповідь на відзив.

06.03.2025 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, а 12.03.2025 року подано додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 13.03.2025 року судове засідання відкладено, в задоволенні клопотання про виклик свідків відмовлено.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Оскільки не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні згідно ч.8 ст. 205 КАС України.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за приписами ч.4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Адміністративним правопорушенням за правилами частини 1 статті 126 КУпАП визнається: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, що позивач керував транспортним засобом при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами та відсутністю у позивача на момент зупинки транспортного засобу полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За п. 2.1 г ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат "Зелена картка" (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Судом встановлено, що згідно постанови серії БАВ №059505 від 01.02.2025 р., складеної інспектором 3 РПП СПД ВП №1 Бериславського РВА ГУНП в Херсонській області ст. лейтенантом поліції Нестеруком О.В., 01.02.2025 р. було розглянуто справу щодо ОСОБА_1 , та встановлено, що 01.02.2025 року о 12:35 год., Херсонська область, Бериславський район, автодорога ТЧ-03 «Мар`янськ-Берислав» 14 км блокпост водій керував транспортним засобом ВАЗ 2101 днз НОМЕР_1 при цьому районним судом мю Кіровограда був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік від 25.11.2024 р. та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. а, 2.1 г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 та 4 ст. 126 КУпАП. За результатами розгляду справи прийняте рішення: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 20400 грн. До постанови додано рапорт працівника поліції, пояснення свідків.

Згідно долучених до відзиву пояснень ОСОБА_2 , останній повідомив, що 01.02.2025 р. перебуваючи в добовому наряді СРПП здійснено реагування на повідомлення інспектора взводу №1 роти №1 БПОП (стрілецький) ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції В. Пісковця, про те, що 01.02.2025 р. під час несення служби на блокпосту х-02 (Кавун) близько 12 год. 35 хв., що знаходиться по автодорозі Т04-03 «Марянське-Берислав» 14 км, було зупинений тз ВАЗ 2101 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та під час перевірки документів було встановлено, що останній позбавлений права керування тз, після чого була зроблена реєстрація на спецлінію 102 для подальшого складання адміністративних матеріалів. Прибувши на місце події, було встановлено, що відеофіксація з нагрудної камери лейтенанта поліції В. Пісковця, який зупинив транспортний засіб відсутня, у зв`язку із чим від інспектора взводу №1 роти №1 БПОП (стрілецький) ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції Пісковця надійшов рапорт за даним фактом та були відібрані пояснення свідків, які знаходились на вищезазначеному блокпості. В той же час, вказані пояснення не містять ані дати та ані місця їх складання.

Згідно рапорта від 01.02.2025 р. 01.02.2025 р. о 12:39 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.02.2025 р. о 12:33 год. за адресою: Бериславський район, с-ще Нововоронцовка вулиця Блок Пост 02 «Кавун» зупинили транспортний засіб ВАЗ 2101 днз НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_1 який позбавлений права керування Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 130.

Згідно долучених пояснень ОСОБА_3 останній пояснив, що 01.02.2025 р. він знаходився на блокпосту Х02 (кавун), що знаходиться на трасі Тон-03 Марянка-Берислав 14 км та о 12:35 год. працівником поліції було зупинено тз ВАЗ 2101 днз НОМЕР_1 під керуванням як пізніше стало відомо ОСОБА_1 , якому працівник поліції під час перевірки документів повідомив, що останній позбавлений права керування тз, після чого поліцейським було зателефоновано 102. Зазначив, що під час керування тз ОСОБА_1 знаходився в тз на передньому лівому водійському сидінні та інших пасажирів не було.

Згідно пояснень ОСОБА_4 , то вони повністю співпадають із поясненнями наданими ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що позивач, оскаржуючи постанову про притягнення його до відповідальності, заперечує допущення ним порушень ПДР, за які визначена відповідальність за ч. 1 та 4 статті 126 Кодексу, адже на підтвердження події та складу адміністративного правопорушення до постанови не додано жодного доказу; стверджує, що до блокпосту він був доставлений іншою особою, яка під час артилерійського обстрілу сховався.

Розглядаючи справу суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскаржувана постанова не містить даних про фіксування правопорушення за допомогою бодікамер. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для огляду наданих представником відповідача відеозаписів.

Суд зауважує, що саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 712/12830/16-а та від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

З приводу наданого відповідачем рапорту працівника поліції, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектори патрульної поліції діють як службові особи, тому свідчення зазначених осіб самі по собі не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі №524/4668/17, від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а.

Крім того, пояснення свідків, які ідентичні один одному також не можуть свідчити псаме про керування позивачем транспортним засобом, з огляду на те, що оскаржувана постанова не містить прізвищ свідків, а тому суд не може встановити що саме ці особи в момент складання адміністративних матеріалів перебували на блокпосту та бачили саме позивача керуючого транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (п.1).

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Отже, належним чином оформлені матеріали фото/відео фіксації є допустимим доказом на підтвердження вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тож, згідно з принципом презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, в ході розгляду справи, відповідач не надав беззаперечних доказів, які б підтвердили наявність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що за відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано штрафу, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим.

Таким чином, суд встановивши обставини справи та, перевіривши їх належними та допустимими доказами, дійшов висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Рішення складено в повному обсязі 22 квітня 2025 року.

Керуючись ст.6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 4) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №059505 від 01.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 20400,00 грн. за ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус