Справа № 160/6235/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2025 року Справа № 160/6235/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
25 лютого 2025 року ОСОБА_1 в особі представника Олійник Владислави Володимирівни звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлений листом від 10 лютого 2025 року №8628-4223/П-01/8-0400/25, щодо незарахування для обчислення пенсії за віком в подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи ОСОБА_1 з 01.04.2004 по 23.11.2006 згідно довідки №05/16-133 від 08.09.2017, з 10.01.2017 по 09.07.2018 згідно довідки №89/16-193 від 17.08.2023, з 10.07.2018 по 08.08.2023 згідно довідки №5/1-43 ДН від 18.09.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 08 серпня 2023 року перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.04.2004 по 23.11.2006 згідно довідки №05/16-133 від 08.09.2017, з 10.01.2017 по 09.07.2018 згідно довідки №89/16-193 від 17.08.2023, з 10.07.2018 по 08.08.2023 згідно довідки №5/1-43 ДН від 18.09.2024, та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком по Списку №2 з 08.08.2023, відповідно до п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції від 05.11.1991 року №1788-ХІІ. Однак період її роботи з 01.04.2004 по 23.11.2006 згідно довідки №05/16-133 від 08.09.2017, з 10.01.2017 по 09.07.2018 згідно довідки №89/16-193 від 17.08.2023, з 10.07.2018 по 08.08.2023 згідно довідки №5/1-43 ДН від 18.09.2024 не зараховано Пенсійним фондом у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вважаючи таку бездіяльність протиправною звернулась з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду без повідомлення (виклику) сторін.
08.04.2025 від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.01.2004 розраховується в подвійному розмірі для визначення права на пенсію, а при обчисленні страхового стажу враховується в одинарному розмірі. Враховуючи вищевикладене, період роботи в інфекційних та психіатричних закладах до 01.01.2004 р. зараховується як до пільгового так і до страхового стажу у подвійному розмірі, період роботи з 01.01.2004 р. у подвійному розмірі обчислюється тільки щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058. При прийнятті рішення про призначення пенсії страховий стаж для обчислення пенсії за період з 01.04.2004 по 30.06.2023 врахований на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком по Списку №2 з 08.08.2023, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі №160/24279/23: визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.08.2023 за №52 про відмову у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2; визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.09.2023 за №52 про відмову у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) роботу медсестрою в Товаристві з обмеженою відповідальністю Дніпро - Фармація з 11.06.1996 року по 23.05.1998 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2023 року (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з наданням оцінки періоду роботи ОСОБА_1 з 10.01.2017 року по 09.07.2018 року та, враховуючи вимоги Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року за №1-p/2020.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 в адміністративній справі № 160/24279/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 з 08.08.2023 призначена пенсія за віком на пільгових умовах по списку 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

31 січня 2025 року позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій просила з 08.08.2023 перерахувати пенсію за віком, зарахувавши до страхового стажу для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи:

- з 01.04.2004 по 23.11.2006 згідно довідки №05/16-133 від 08.09.2017;

- з 10.01.2017 по 09.07.2018 згідно довідки №89/16-193 від 17.08.2023;

- з 10.07.2018 по 08.08.2023 згідно довідки №5/1-43 ДН від 18.09.2024, та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 10 лютого 2025 року №8628- 4223/П-01/8-0400/25 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача, що пенсія призначена та виплачується згідно чинного законодавства.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернулась з даним позовом до суду

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, врегульовані Законом України № 1788-XII від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» і Законом України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами частин 1-3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Як зазначено у ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стаття 24 Закону №1058 не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Нормами ст. 16 Прикінцевих положень №1058 передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 60 Закону № 1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» інфекційні хвороби - розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

Лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. У разі якщо перебіг інфекційної хвороби легкий, а епідемічна ситуація в осередку інфекційної хвороби благополучна, лікування такого хворого під систематичним медичним наглядом може здійснюватися амбулаторно, крім випадків, передбачених статтями 22, 27 і 31 цього Закону.

Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою. (ст. 7 Закону «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Визначення протитуберкульозному закладу і туберекульозу наведено у ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз».

Відповідно до пунктів 7, 12 вказаної статті протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;

туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.

Частиною 1 ст. 10 цього Закону встановлено, що медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.

Відповідно до п. 1.1 наказу Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження Переліку протитуберкульозних закладів" за №514 від 16.07.2009 протитуберкульозний диспансер є лікувально-профілактичним закладом.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України 19.07.1995 за №133 затверджено Перелік особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, до якого віднесено і туберкульоз.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців, посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів), посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я» від 28.10.2002 №385, затверджено Перелік закладів охорони здоров`я, до якого увійшов протитуберкульозний диспансер.

Згідно ст. 22 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, встановлюються підвищені посадові оклади у зв`язку із шкідливими і важкими умовами праці, надбавка за вислугу років та інші надбавки і доплати. Перелік робіт, професій і посад, зайняття яких дає право на підвищені посадові оклади, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Працівники протитуберкульозних закладів, зазначені у частині першій статті 22 цього Закону, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах у порядку, встановленому пенсійним законодавством (ст. 23 Закону).

Висновки щодо застосування у даній справі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» узгоджуються також з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 20.04.2022 у справі №214/3705/17 , постанові від 27.04.2023 у справі №160/14078/22.

Так, зокрема, Верховний суд у постанові від 27 квітня 2023 року по справі № 160/14078/22 (провадження № К/990/11823/23) прийшов до наступного висновку: «…28. Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

29. Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено і не заперечується відповідачем, що протягом спірного періоду позивачка працювала у інфекційних закладах охорони здоров`я.

30. За правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

31. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 20104 року, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За приписами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Записами трудової книжки позивача № НОМЕР_2 від 03 серпня 1989 року підтверджується, що ОСОБА_1 з 01.04.2004 по 23.11.2006 працювала на посаді медичної сестри в ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», з 10.01.2017 по 09.07.2018 в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)», з 10.07.2018 по 08.08.2023 в філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях.

Згідно з довідками уточнюючими особливий характер роботи, або умови праці, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах №05/16-133 від 08,09,2017 року, виданої ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_2 працювала з 01.04.2004 по 23.11.2006 на посаді сестри медичної палатної відділення №4, №89/16-193 від 17.08.2023 року, виданої ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)», ОСОБА_1 працювала з 10.01.2017 по 09.07.2018 на посаді сестри медичної відділення (молодші спеціалісти з медичною освітою), №5/1-43 ДН від 18.09.2024 року, виданої філією державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, ОСОБА_1 працювала з 10.07.2018 по 08.08.2023 сестрою медичної стаціонару, рентгенолаборанта, як робота в інфекційному закладі зараховується до стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, при призначенні пенсії за віком відповідачем безпідставно і протиправно не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.04.2004 по 23.11.2006, з 10.01.2017 по 09.07.2018, з 10.07.2018 по 08.08.2023 у подвійному розмірі.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1 211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією від 22.02.2025 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1 211,20 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ІК в ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлений листом від 10 лютого 2025 року №8628-4223/П-01/8-0400/25, щодо незарахування для обчислення пенсії за віком в подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи ОСОБА_1 з 01.04.2004 по 23.11.2006 згідно довідки №05/16-133 від 08.09.2017, з 10.01.2017 по 09.07.2018 згідно довідки №89/16-193 від 17.08.2023, з 10.07.2018 по 08.08.2023 згідно довідки №5/1-43 ДН від 18.09.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 08 серпня 2023 року перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.04.2004 по 23.11.2006 згідно довідки №05/16-133 від 08.09.2017, з 10.01.2017 по 09.07.2018 згідно довідки №89/16-193 від 17.08.2023, з 10.07.2018 по 08.08.2023 згідно довідки №5/1-43 ДН від 18.09.2024, та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 квітня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков