Справа № 583/1222/25
Суддя: Яценко Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1222/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого судді Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

представника позивача Собини П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

24.03.2025 представник позивача звернувся до суду зі зазначеною позовною заявою, відповідно до якої просить скасувати постанову №419/2025 від 22.02.2025 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги вмотивовані тим, що 22.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №419/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Відповідно до змісту вказаної постанови, 22.02.2025 о 10.00 год. встановлено факт неявки ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначену дату 08.12.2024 на 09.00 год. згідно сформованій повістки №1359239 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього для звірки даних, без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період. Вважає цю постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так першою повісткою ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача було викликано на 08.00 год. 03.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . 03.05.2024 позивач прибув у визначений час та подав заяву з проханням оформити йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. На повістці було зроблено запис «Здав документи для отримання права на відстрочку догляду за мамою» та поставлено печатку ІНФОРМАЦІЯ_4 . На вказану заяву позивач відповіді не отримав. 21.02.2025 о 18.30 год. поліцейський офіцер Чернеччинської громади ОСОБА_3 затримав позивача та примусово доставив до ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому ОСОБА_1 повідомляв поліцейського офіцера, що має незадовільний стан здоров`я, та показав повістку з відміткою про те, що ним подана заява на відстрочку. 21.02.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач також повідомив, що є хворим та йому негайно потрібно додому лікуватися. Працівник ІНФОРМАЦІЯ_4 надав папери для підпису та сказав, що вручає позивачу виклик про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 наступного дня о 10.00 год. 22.02.2025. У подальшому позивач зрозумів, що працівник відповідача ввів його в оману, коли повідомив, щоб позивач поставив підпис про отримання повістки на 22.02.2025 для розгляду якоїсь адміністративної справи. 27.02.2025 позивач направив цінний лист до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що був отриманий територіальним центром 01.03.2025, в якому надіслав заяву Голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та додав нотаріально засвідчені копії документів. ІНФОРМАЦІЯ_6 не було направлено позивачу жодної відповіді щодо вдруге поданої ним заяви на відстрочку, а між тим, 13.03.2025 було направлено позивачу оскаржувану постанову №419/2025 року, яка містить інформацію, що позивача викликано на 08.12.2024 для звірки даних, однак 21.02.2025, коли його доставили до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не було здійснено звірки його даних. Вказує, що позивачем не було допущено порушення вимог ч. 1 ст. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а оскаржувана постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, доказів, на підставі яких уповноважена особа дійшла висновку про винуватість позивача, доказів неможливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних позивача шляхом електронної інформації взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органами. Крім того, на переконання представника позивача, оскаржувана постанова винесена не уповноваженою особою, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 є відокремленим підрозділом, а право виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення має начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.03.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в поряду спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

09.04.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився 08.12.2024 за повісткою від 23.11.2024, що свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення. 21.02.2025 стрільцем-помічником гранатометника першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення №418/2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи по даному протоколу призначено на 10.00 год. 22.02.2025, про що позивач був ознайомлений і засвідчив це особистим підписом, від пояснень відмовився. Будь-яких заперечень стосовно визначеної в протоколі дати та часу розгляду справи у своїх поясненнях позивач не зазначив. 22.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 винесено постанову №419/2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При цьому, при складанні постанови була допущена технічна описка, а саме неправильно вказана дата факту виявлення правопорушення. Вважати правильну дату виявлення правопорушення 21.02.2025. Розгляд справи проводився у відсутності позивача в ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки останній не з`явився на розгляд справи та не повідомив про причини неявки. Копія постанови була направлена позивачу 06.03.2025. Зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 повно та всебічно встановлено обставини вчиненого правопорушення, а також правильно застосовано норми матеріального права. Справа була розглянута уповноваженою на те посадовою особою, в межах її компетенції з дотриманням процедури, передбаченої чинним законодавством України. Просить залишити постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.02.2025 №419/2025 без змін, а позовну заяву без задоволення.

14.04.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») ОСОБА_1 оновив персональні дані через центр надання адміністративних послуг 12.07.2024, а також через електронний кабінет військовозобов`язаного в мобільному додатку «Резерв+» - 11.10.2024 із зазначенням зареєстрованого і фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, будучи належним чином оповіщеним про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення персональних даних на 09.00 год. 08.12.2024, шляхом надсилання повістки № 1359239, сформованої 23.11.2024 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, котра 05.12.2024 повернулася до відправника із відміткою дільниці кур`єрської доставки від 03.12.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою», у визначені дату, час та місце не прибув, про поважність причин неявки, передбачених п. 23 Порядку № 560 і документально підтверджених, у встановленому порядку не сповістив. Відтак, ІНФОРМАЦІЯ_6 вжито всіх передбачених законом заходів, спрямованих на оповіщення ОСОБА_1 про необхідність прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. В діях ОСОБА_1 , у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 21.02.2025 о 19.35 год. представниками патрульної поліції було виявлено ОСОБА_1 , який перебував у розшуку у зв`язку з порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та у подальшому доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 21.02.2025 уповноваженою особою стрільцем-помічником гранатометника 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 солдатом ОСОБА_4 складено стосовно позивача протокол про адміністративне правопорушення № 419/2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивачу було: - роз`яснено суть вчиненого порушення (неявка за викликом до ТЦК та СП), зміст ст. 63 Конституції України, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП; - зафіксовано відсутність будь-яких клопотань та зауважень; - надано можливість висловити пояснення з приводу обставин вчиненого проступку; - у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, повідомлено про наступний розгляд справи, призначений на 10.00 год. 22.02.2025 (тобто не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , кабінет № 18; - вручено другий примірник протоколу. Шляхом проставлення особистого підпису у відповідних графах бланку протоколу, позивач підтвердив факт ознайомлення із суттю адміністративного правопорушення, з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з часом та місцем розгляду справи, підтвердив відсутність зауважень щодо змісту протоколу. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення на підставі наявних у справі доказів, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 виніс постанову від 22.02.2025 №419/2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Як вбачається із фабульної частини оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , без поважних причин, не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначену дату 08.12.2024 о 09.00 год., згідно сформованої повітки № 1359239 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка була надіслана за адресою зареєстрованого місця проживання через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. Зміст постанови було доведено до відома позивача шляхом надсилання її копії засобами поштового зв`язку 06.03.2025 за адресою фактичного місця проживання, зазначеного під час складання протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_3 . Зазначає, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.02.2025 № 419/2025 відносно ОСОБА_1 винесена у межах повноважень, за результатом повного, об`єктивного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, з урахуванням регламентованої законом процедури, на підставі наявних доказів, керуючись законом та правосвідомістю. Просить адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити, зазначивши, що у протоколі та оскаржуваній постанові вказано фактичне місце проживання позивача по АДРЕСА_3 , а місце реєстрації АДРЕСА_4 , хоча дійсне місце реєстрації позивача є АДРЕСА_2 . У повістці, а також в оскаржуваній постанові, не зазначено, які саме дані повинен був уточнити позивач. У позивача була відстрочка від мобілізації, так як він доглядав за матір`ю, а тому він не повинен був оновлювати дані. Також зазначив, що повістка на 08.12.2024 позивачу не доставлялася, відсутні докази про її вручення позивачеві. Крім того, повістка була виписана 23.11.2024, а згідно з повідомленням відправлена 22.11.2024, що свідчить про її відсутність у конверті при відправці, отже про розгляд адміністративної справи позивача не було повідомлено.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у судове засіданні не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку, правом на подання відзиву не скористався.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, врахувавши позицію сторони відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Встановлено, що 22.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №419/2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до змісту вищезазначеної постанови, 22.02.2025 о 10.00 год. встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначену дату 08.12.2025 на 09.00 год. згідно сформованій повістки №1359239 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього для звірки даних, без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період.

Копію оскаржуваної постанови 07.03.2025 було надіслано позивачу поштовим відправленням та вручено останньому 13.03.2025.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

На виконання вимог ч. 10 ст. 1 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.

Згідно із Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи те, що Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 було оголошено проведення загальної мобілізації, на момент притягнення позивача до адміністративного правопорушення (22.02.2025) діяв особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 1 означеного Закону визначено, що мобілізацією є комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: - військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; - резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; - військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; - військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; - особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абзацу 2 пункту 56 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 №352 (далі - Положення №352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17.

Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках за формою згідно з додатком 18, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Розпорядження керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки розсилається відповідним органам місцевого самоврядування, керівникам підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із п. 8 Положення №154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

На виконання п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Отже, саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем покладено обов`язок здійснювати заходи оповіщення та призову громадян.

Згідно з абзацом 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Положеннями ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено також чіткий виключний перелік поважних причин неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені відповідними документами, а саме: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Отже, будь-які інші причини неприбуття громадянина до територіального центру комплектування у строк, зазначений у повістці не є поважними.

Адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено статтею 210-1 КУпАП.

Диспозицією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, складає неявка військовозобов`язаного за викликом без поважних причин до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

З військового квитка серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 20.09.2022 медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний приданим до військової служби.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка №1359239 йому не вручалась.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем до матеріалів справи надано: копія повістки №1359239 від 23.11.2024; копія опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення; копія конверта з повісткою, який повернувся до відправника з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119).

Так відповідно до повістки №1359239 від 23.11.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_2 , необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , 08.12.2024 о 09.00 год. для уточнення даних.

З копії опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення вбачається, що повістка №1359239 від 23.11.2024 була надіслана рекомендованим поштовим відправленням за №646 АТ «Укрпошта».

Відповідно до копії конверта, поштове відправлення №646, скероване ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 (місце реєстрації позивача), згідно з довідкою Укрпошти, повернулося відправнику з відміткою «за зазначеною адресою відсутній».

З витягу з сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження трекінг-номеру про вручення відправлення вбачається, що рекомендоване відправлення за №646 було надіслано позивачу 26.11.2024, прибуло до відділення 42767 с. Бугрувате 29.11.2024, повернуто відправнику 03.12.2024 з причин «одержувач відсутній за вказаною адресою» та вручено відправнику 05.12.2024.

Таким чином, твердження представника позивача, що повістка №1359239 була відсутня у конверті, оскільки у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу вказано дату подання відправлення №646 - 22.11.2024, суд не бере до уваги.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі Порядок №560).

Пункт 21 Порядку №560 передбачає, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п. 28 Порядку №560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Зокрема, абз. 3 пп. 2 ст. 41 вказаного Порядку, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день проставлення у поштовому повідомленні, у т.ч., відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

За таких обставин, враховуючи вказану норму, направлена позивачу повістка №1359239, яка повернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 05.12.2024 у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою, в розумінні положень Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, вважається такою, що належно вручена, а тому посилання позивача на необізнаність щодо необхідності явки до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки є необґрунтованими та хибними.

При цьому, суд зазначає, що органи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки несуть відповідальність за надсилання військовозобов`язаному відповідних повісток. Той факт, що позивач не отримав кореспонденцію, надіслану йому на зареєстровану адресу місця проживання, сам по собі не є достатнім аргументом для заяви про те, що права військовозобов`язаного були порушені. Нормами вказаного Порядку, прийнятого на виконання ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чітко закладено презумпцію обізнаності військовозобов`язаного у разі надіслання повісток підрозділами ТЦК та СП за зареєстрованим (зазначеним військовозобов`язаним) місцем проживання.

21.02.2025 о 19.35 год. працівником поліції Кучером В.М. ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою про доставлення громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 21.02.2025 №73 та копією аркушу з Книги запису відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_4 .

21.02.2025 стрільцем-помічником гранатометника 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 солдатом ОСОБА_4 , який є уповноваженою посадовою особою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 210, 210-1, 211 КУпАП, що підтверджується витягом із наказу №286 від 07.12.2024, у відповідності до вимог ст. 235 КУпАП було складено стосовно ОСОБА_1 протокол №419/2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу 21.02.2025 о 19.20 год. встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначену дату 08.12.2024 на 09.00 год. згідно сформованій повістки №1359239 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього для звірки даних, без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період.

Під час складання протоколу, ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбаченні ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що поставив свій підпис у протоколі №419/2025. Окрім цього, ОСОБА_1 отримав примірник цього протоколу, про що також свідчить його підпис у протоколі.

Отже, відповідачем дотримано процедуру повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зазначено про наявність поважних причин неявки по повстці, а також поважних причин неможливості прибути на розгляд справи, зокрема через свою хворобу. Також належних та допустимих доказів, що позивач на час складання протоколу мав незадовільний стан здоров`я та йому негайно було потрібно лікування, про що він наголошує у позовній заяві, суду не надано, а тому ці доводи сторони позивача суд не бере до уваги.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Нормами п.п. 12, 13 Положення №154 передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Таким чином, твердження позивача про те, що оскаржувана постанова винесена не уповноваженою особою, не заслуговують на увагу.

Суд враховує дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП судом не встановлено.

Суд також критично оцінює посилання позивача на примітку до ст. 210 КУпАП, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, місце проживання та місце перебування, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (п.7,7-1 ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»). Вказані персональні дані є даними, які особа може змінити у будь-який час, не повідомивши про це відповідні органи державної влади, тому зміни не будуть відображатися в інших публічних реєстрах.

Окрім того, як вже було зазначено вище, саме неявка військовозобов`язаного за викликом без поважних причин до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, є складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, за що ОСОБА_1 і було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Не бере до уваги суд і твердження позивача з приводу невідповідності оскаржуваної постанови вимогам ст. 283 КУпАП через відсутність у ній послання на те, які саме персональні дані повинен був уточнити позивач виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови, судом встановлено, що така містить всі необхідні відомості, передбачені ст.ст. 280, 283 КУпАП, зокрема, встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, при цьому в постанові в повній мірі описано обставини, встановлені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, в описовій частині оскаржуваної постанови чітко зазначено про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення в особливий період, а саме не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 й не повідомив причину своєї неявки, що є його обов`язком відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Не заслуговують на увагу також твердження позивача, що позивач мав відстрочку від мобілізації, а тому не повинен був уточнювати дані.

Так суду не надано належних та допустимих доказів надання позивачу відстрочки від мобілізації. Надані докази стороною позивача підтверджують лише звернення позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про надання такої відстрочки.

Такі посилання представника позивача суд вважає безпідставним, оскільки наявність підстав для отримання відстрочки від мобілізації, не звільняє позивача від обов`язку з`явитися за викликом (повісткою) до ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», невиконання такого обов`язку тягне за собою, передбачену ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідальність.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко