Справа № 240/25474/24
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/25474/24

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу до Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася Державна екологічна інспекція Поліського округу із позовом до Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо невиконання делегованих повноважень, а саме не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Городоцької селищної ради, в частині встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережних захисних смуг водних об`єктів та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати Городоцьку селищну раду Житомирського району Житомирської області виконати делеговані повноваження, в частині організації і здійснення землеустрою на території сільської ради, а саме встановити в натурі (на місцевості) межі прибережних захисних смуг водних об`єктів та внести відомості про них до Державного земельного кадастру.

Позов мотивовано тим, що Державною екологічною інспекцією Поліського округу було здійснено захід державного нагляду (контролю) за дотриманням Городоцькою селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади в період з 20.05.2024 по 28.06.2024. Перевіркою встановлено, що відповідачем не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території ради, а саме встановлення на місцевості меж прибережно-захисних смуг водних об`єктів та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру. Державною екологічною інспекцією Поліського округу вжиті всі заходи спрямовані на усунення Городоцькою селищною радою порушень природоохоронного законодавства (видані вимоги, надіслані листи-нагадування, тощо). Так, з метою з`ясування стану виконання делегованих повноважень Городоцькою селищною радою щодо організації і здійснення землеустрою із вказаних питань, Державною екологічною інспекцією Поліського округу на адресу органу місцевого самоврядування було скеровано лист від 31.10.2024 № 5714/2/2-07. В свою чергу в подальшому, Городоцькою селищною радою листом від 08.10.2024 № 1123, проінформовано Інспекцію про те, що органом місцевого самоврядування не повній мірі забезпечено виконання делегованих повноважень, зокрема землеустрій щодо прибережних захисних смуг водних об`єктів, адже встановлено межі прибережних захисних смуг тільки навколо водного об`єкту "Кар`єр озеро", але відомості до Державного земельного кадастру України не внесені. Відмічає, що Державною екологічною інспекцією Поліського округу попередньо в 2021 році проведено аналогічний захід державного нагляду (контролю) за дотриманням Городоцькою селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень відповідача, за результатами якого також фіксувався факт невиконання делегованих повноважень Городоцькою селищною радою, в частині організації і здійснення землеустрою (акт від 16.06.2021), та видавалась обов`язкова до виконання вимога. Окрім того, позивач також скеровував протягом 2022-2024 років листи-вимоги Городоцькій селищній раді щодо усунення вищевказаних порушень природоохоронного законодавства в частині виконання останньою покладених на неї делегованих повноважень. Разом з цим, Городоцькою селищною радою протягом тривалого часу не вжито заходів щодо усунення порушень законодавства та забезпечення виконання делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища. Вказує, що через тривалу бездіяльність відповідача щодо не виконання вимог чинного законодавства існує небезпека використання земель не за цільовим призначенням, самовільного зайняття даних земель, порушення режиму обмежень господарської діяльності на даних територія тощо, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просив його задовольнити.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

11.03.2025 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що до 07.11.2023 податок на доходи фізичних осіб від оподаткування доходів у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, що сплачувався згідно з Податковим кодексом України, входив до складу загального фонду Городоцької територіальної громади. Однак, Законом України "Про внесення змін до розділу VI Бюджетного кодексу України щодо забезпечення підтримки обороноздатності держави та розвитку оборонно-промислового комплексу України" від 08.11.2023 № 3428-IX передбачає, що частина податку на доходи фізичних осіб від оподаткування доходів у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядявого і начальницького складу, що сплачується (перераховується) згідно з Податковим кодексом України на відповідній території України та згідно із зазначеними нормами цього Кодексу належить до доходів загального фонду відповідних місцевих бюджетів, зараховується в повному обсязі до спеціального фонду Державного бюджету України. Результат прийняття вищевказаного закону, значно відобразився на бюджетних показниках Городоцької селищної ради, що у свою чергу спричинило недостатність фінансування для вирішення необхідних для населення питань, в тому числі і таких як встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережних захисних смуг водних об`єктів.

12.03.2025 позивачем подано відповідь на відзив, де він зазначає, що відповідачем не було спростовано його доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог.

09.01.2025 та у період із 13.01.2025 по 27.01.2025, 07.02.2025, з 31.03.2025 по 14.04.2025 головуюча суддя перебувала у відпустці; 14.03.2025 та 21.03.2025 - на періодичному навчанні.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що Державною екологічною інспекцією Поліського округу на підставі ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.1999 № 339 "Про затвердження Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади", Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 32 від 20 лютого 2023 року, наказу Державної екологічної інспекції України від 05.12.2023 № 159 "Про затвердження Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2024 році" та наказів Державної екологічної інспекції Поліського округу від 16.05.2024 № 305-ОД, від 27.05.2024 № 335-ОД, було здійснено захід державного нагляду (контролю) за дотриманням Городоцькою селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади в період з 20.05.2024 по 28.06.2024.

Городоцька селищна рада утворена на території Житомирського (Радомишльського) району Житомирської області. Адміністративний центр - селище міського типу Городок. До складу Городоцької селищної ради входить один старостинських округи та 3 населених пункти, а саме: Білокриницький старостинський округ (смт.Біла Криниця, с.Осів) та адміністративний центр смт.Городок.

В межах території громади розташовано шість водних об`єктів, загальною площею водного дзеркала - 349,19 га.

Через територію громади, протікає р. Білка. Прибережні захисні смуги водних об`єктів, які знаходяться на підвідомчій території громади в натурі (на місцевості) не встановлені, відповідно відомості до Державного земельного кадастру не внесені, що є невиконанням делегованих повноважень.

Отже перевіркою встановлено та в акті № 50 від 28.06.2024 зафіксовано, що Городоцькою селищною радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території ради.

З метою усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, виявлених під час здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням Голодоцькою селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади Державною екологічною інспекцією Поліського округу Городоцькій селищній раді видано вимогу № 50 від 28.06.2024.

Пунктом 4 вимоги зобов`язано Городоцьку селищну раду до 22.10.2024 забезпечити виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Городоцької селищної ради, в частині встановлення на місцевості меж прибережно-захисних смуг водних об`єктів та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру.

З метою з`ясування стану виконання делегованих повноважень Городоцькою селищною радою щодо організації і здійснення землеустрою із вказаних питань, Державною екологічною інспекцією Поліського округу на адресу органу місцевого самоврядування було скеровано лист від 31.10.2024 № 5714/2/2-07.

Городоцька селищна рада листом від 08.11.2024 № 1123 проінформувала позивача, що впродовж 2024 року рада в міру сил та можливостей, здійснювала контроль за додержанням на території Городоцької територіальної громади природоохоронного законодавства. До узбережжя водних об`єктів громади забезпечено безперешкодний безоплатний доступ громадян, проводиться роз`яснювальна та організаційна робота по контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері управління побутовими відходами. Визначено зони санітарної охорони навколо об`єкту водопостачання (свердловини), в натурі (на місцевості), внесені відомості до Державного земельного кадастру (кадастровий номер :02:002:0229). Встановлені межі в натурі (на місцевості) ландшафтного заказника місцевого значення "Городоцький". Визначені межі прибережних захисних смуг наявного водного об`єкту "Кар`єр озеро", проводяться роботи щодо внесення відомості до Державного земельного кадастру.

Також матеріалами справи підтверджується, що Державною екологічною інспекцією Поліського округу в 2021 році проведено аналогічний захід державного нагляду (контролю) за дотриманням Городоцькою селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень, за результатами якого також фіксувався факт невиконання делегованих повноважень Городоцькою селищною радою, в частині організації і здійснення землеустрою (акт від 16.06.2021), та видавалась обов`язкова до виконання вимога.

Державна екологічна інспекція Поліського округу також скеровувала протягом 2021-2024 років листи-вимоги Городоцькій селищній раді щодо усунення вищевказаних порушень природоохоронного законодавства в частині виконання останньою покладених на неї делегованих повноважень.

В той же час, позивач зазначає, що протягом тривалого часу Городоцькою селищною радою не вжито заходів щодо усунення порушень законодавства та забезпечення виконання делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, що свідчить про протиправну бездіяльність органу місцевого самоврядування, з огляду на що існує небезпека використання земель не за цільовим призначенням, самовільного зайняття даних земель, порушення режиму обмежень господарської діяльності на даних територіях, а тому він звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та заявленим вимогам, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначає Закон України від 25.06.1991 № 1264-XII "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон № 1264-XII).

За приписами частини першої статті 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про охорону атмосферного повітря, охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, використання та охорону земель.

Відповідно до статті 34 Закону № 1264-XII завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону № 1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до пункту 2 Розділу II Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 за № 350/34633 (далі - Положення №230) державна екологічна інспекція відповідної області відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства.

Державна екологічна інспекція Поліського округу діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 №32 (далі - Положення №32), згідно якого Держекоінспекція є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується.

Повноваження Інспекції поширюються на територію Житомирської та Рівненської областей.

Державна екологічна інспекція Поліського округу у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міндовкілля, дорученнями Міністра захисту довкілля та природних ресурсів, його заступників, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Житомирської та Рівненської обласних державних адміністрацій, обласних рад, іншими актами законодавства України, а також Положенням про Інспекцію.

Пунктом 2, розділу 2 Положення №32 встановлено, що Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог екологічного законодавства, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Також, згідно даного Положення №32 Інспекція є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції (центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів) до повноважень якого, зокрема віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; за установленням та використанням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також додержанням режиму використання їх територій, а також за додержанням органами місцевого самоврядування вимог законодавства про охорону земель в частині виконання екологічних вимог під час надання у власність і користування, в тому числі на умовах оренди, земельних ділянок.

Одночасно, ст.7 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 № 963-IV визначено, що до повноважень Держекоінспекції та її міжрегіональних територіальних органів віднесено, зокрема здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у частині додержання встановленого законодавством України режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок.

В свою чергу делеговані повноваження органів місцевого самоврядування в сфері охорони навколишнього природного середовища чітко визначені пунктом "б" статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР.

Одним із повноважень у даній сфері, які делеговані органам місцевого самоврядування, є організація та здійснення землеустрою.

Крім того, організація землеустрою віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування статтею 12 Земельного кодексу України та статтями 19, 21 Закону України "Про землеустрій" .

Згідно із статтею 1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV (далі - Закон №858-IV) під проектом землеустрою розуміють сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико- культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Відповідно до статті 19 Закону №858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності.

Згідно зі статтею 20 Закону №858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Статтею 22 цього ж Закону передбачено, що підставою для здійснення землеустрою є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Згідно із статтею 25 Закону №858-IV одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Статтею 47 Закону №858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, природоохоронне законодавство України передбачає ідентифікацію територій природно-заповідного фонду, в тому числі шляхом встановлення в натурі їх меж, для чого в обов`язковому порядку розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.

Землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил (ст.181 Земельного кодексу України та ст.1 Закону № 858-IV).

Окрім того, статтею 182 Земельного кодексу України метою землеустрою визначено, зокрема, створення сприятливого екологічного середовища та поліпшенні природних ландшафтів.

Пунктом "в" статті 183 Земельного кодексу України до основних завдань землеустрою віднесено в тому числі встановлення на місцевості меж територій з особливим природоохоронним і заповідним режимами.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI) з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при регулюванні земельних відносин, управлінні земельними ресурсами, організації раціонального використання та охорони земель, здійсненні землеустрою ведеться Державний земельний кадастр.

Згідно статті 5 Закону № 3613-VI ведення Державного земельного кадастру здійснюється зокрема шляхом внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру за результатами здійсненого землеустрою.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 № 1423-ІХ фактично здійснено розмежування земель державної і комунальної власності, а також встановлено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, а також те, що органи місцевого самоврядування передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Так, відповідно до частини 1 статті 58 Земельного кодексу України та статті 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм. Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча і не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Згідно вимог статті 60 Земельного кодексу України та статті 88 Водного кодексу України передбачено, що прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

В свою чергу, статті 61 Земельного кодексу України та статті 89 Водного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності та встановлено відповідні обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг, а саме:

а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

б) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

в) влаштування літніх таборів для худоби;

г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

г) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;

д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;

е) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно статті 113 Земельного кодексу України чітко передбачено, що навколо об`єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об`єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарно- епідеміологічної захищеності.

Частиною 2 даної норми визначено, що у межах зон санітарної охорони забороняється діяльність, яка може призвести до завдання шкоди підземним та відкритим джерелам водопостачання, водозабірним і водоочисним спорудам, водоводам, об`єктам оздоровчого призначення, навколо яких вони створені.

Одночасно статтею 1 Водного кодексу України визначено, що зона санітарної охорони це територія і акваторія, де запроваджується особливий санітарно-епідеміологічний режим, з метою запобігання погіршення якості води джерел централізованого господарсько-питного водопостачання, а також з метою забезпечення охорони водопровідних споруд.

Статтею 93 Водного кодексу України передбачено, що метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму.

Частиною 2 даної статті передбачено, що межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

За приписами ч.1-2 ст.7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 № 2456-XII (далі - Закон № 2456-XII) землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до ст.6 Закону № 2456-XII об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Згідно з частиною 4 статті 7 Закону №2456-ХІІ межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Статтею 8 Закону № 2456-XII збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду забезпечується шляхом:

встановлення заповідного режиму;

організації систематичних спостережень за станом заповідних природних комплексів та об`єктів;

проведення комплексних досліджень з метою розробки наукових основ їх збереження та ефективного використання;

додержання вимог щодо охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, здійснення оцінки впливу на довкілля;

запровадження економічних важелів стимулювання їх охорони;

здійснення державного та громадського контролю за додержанням режиму їх охорони та використання;

встановлення підвищеної відповідальності за порушення режиму їх охорони та використання, а також за знищення та пошкодження заповідних природних комплексів та об`єктів;

проведення широкого міжнародного співробітництва у цій сфері;

проведення інших заходів з метою збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Частиною 3 статті 26 Закону №2456-ХІІ передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до частини 3 статті 60 Закону №2456-ХІІ органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Як встановлено судом, Державною екологічною інспекцією Поліського округу здійснено захід державного нагляду (контролю) за дотриманням Городоцькою селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади. Перевіркою встановлено, що Городоцькою селищною радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Городоцької селищної ради, про що видано вимогу №50 від 28.06.2024, якою відповідача зобов`язано забезпечити виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території селищної ради, в частині встановлення на місцевості меж прибережно-захисних смуг водних об`єктів та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру.

Крім того, судом встановлено, що протягом тривалого часу Городоцькою селищною радою не вжито заходів щодо усунення порушень законодавства та забезпечення виконання делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, які визначені пунктом "б" статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", що фактично не заперечується відповідачем.

Вказані обставини свідчать на користь висновку, що через тривалу бездіяльність відповідача щодо не виконання вимог чинного законодавства існує небезпека використання земель не за цільовим призначенням, самовільного зайняття даних земель, порушення режиму обмежень господарської діяльності на даних територіях тощо.

Відповідно до ст.28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч.4 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно п.10 розділу II Положення №32 Держекоінспекція вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної екологічної інспекції Поліського округу знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, з огляду на що суд вважає за необхідне позов задовольнити, визнати протиправною бездіяльність Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо невиконання делегованих повноважень, а саме не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Городоцької селищної ради, в частині встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережних захисних смуг водних об`єктів та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру.

З огляду на виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства, суд вказує про наявність підстав для зобов`язання Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області виконати делеговані повноваження, в частині організації і здійснення землеустрою на території селищної ради, а саме встановити в натурі (на місцевості) межі прибережних захисних смуг водних об`єктів та внести відомості про них до Державного земельного кадастру.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов Державної екологічної інспекції Поліського округу (вул.Леха Качинського, 12-А, м.Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10014, ) до Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області (вул.Поштова, 23, смт.Городок, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12265, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо невиконання делегованих повноважень, а саме не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Городоцької селищної ради, в частині встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережних захисних смуг водних об`єктів та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Городоцьку селищну раду Житомирського району Житомирської області виконати делеговані повноваження, в частині організації і здійснення землеустрою на території сільської ради, а саме встановити в натурі (на місцевості) межі прибережних захисних смуг водних об`єктів та внести відомості про них до Державного земельного кадастру.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва

21.04.25