Справа № 520/22039/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мельников Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 р. Справа № 520/22039/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/22039/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції «Про відрядження» № 352 від 26.06.2024 в частині направлення у відрядження капрала поліції Пустоварова Семена Юрійовича, поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції № 1384 від 04.07.2024 «Про призначення службового розслідування» в частині, що стосується капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Головним управління національної поліції в Харківській області було прийнято протиправні накази № 352 від 26.06.2024 в частині направлення у відрядження капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та № 1384 від 04.07.2024 «Про призначення службового розслідування» в частині, що стосується капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції є протиправними та такими, що порушують його права.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про повне задоволення його позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не надав належної оцінки сумнівній автентичності наказу №352, проігнорував факт порушення ст.265, ст.271 Закону України «Про Національну поліцію» щодо процедури переведення і необхідності згоди, зробив хибні висновки про добровільний характер відрядження, базуючись на самому факті приїзду до навчального центру. Вказав, що позивача фактично відрядили до навчального центру Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ВЧ НОМЕР_1 ) без його згоди та без належного ознайомлення з наказом №352. Першочергово повідомлялось, що метою є "несення патрульної служби", однак фактично позивач та інші поліцейські опинились у центрі бойової підготовки, що не відповідає їх посадовим обов`язкам. Подальше службове розслідування (Наказ № 1384) базується на «відмові виконати» сумнівний наказ про відрядження та спрямоване на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Відповідач у суді надав «копію» наказу від 26.06.2024 № 352, яка являє собою окремо роздрукований аркуш, не підписаний Начальником ДПП (генералом поліції третього рангу Жуковим), документ завірено лише начальником ВКЗ УПП у Харківській області (капітаном поліції Бондаренко), що не підтверджує повної достовірності і автентичності наказу. Вказує, що якщо наказ на момент відрядження не мав належного оформлення, це означає відсутність правової підстави для направлення позивача до навчального центру НГУ. Зазначає, що за текстом Наказу № 352 здійснюється «підготовка підрозділів поліції особливого призначення», проте позивач є працівником патрульної поліції, котра не призначена для виконання бойових завдань. Вказує, що ч.1 ст.71 Закону України «Про Національну поліцію» чітко передбачає можливість відрядження поліцейських за їхньою згодою. Крім того, за відсутності особистого підпису позивача чи інших рапортів не можна вважати, що він добровільно погодився на таке «відрядження». Позивач прибув до місця відрядження за усним наказом, оскільки не мав точної інформації про офіційні документи та міг спершу припускати, що наказ буде законний. Уже по приїзді з`ясувалося, що метою є підготовка для бойових операцій. Зокрема, у навчальному центрі НГУ позивач із колегами безуспішно намагалися отримати чіткі пояснення щодо підстав перебування. Згідно з відповіддю Департаменту патрульної поліції від 16.07.2024 №367 аз/41/14/0, офіційної відмови від виконання наказу не надходило, отже твердження про «дисциплінарне порушення» виявляються безпідставними. Наказ № 1384 (04.07.2024) безпосередньо пов`язаний із «невиконанням» Наказу № 352. Якщо вихідний наказ не був належно оформлений і суперечив законодавству, службове розслідування щодо «його невиконання» є також безпідставним.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 наказом від 26.09.2023 №1288 о/с призначений на посаду поліцейського взводу №1 роти № 1 батальйону №3 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції.

На початку червня 2024 року в УПП в Харківській області ДПП з метою підготовки поліцейських підрозділів поліції особливого призначення (стрілецьких), при головних управліннях Національної поліції в областях та місті Києві, територіальних міжрегіональних органах поліції до виконання бойових (спеціальних) завдань під час воєнного стану, було сформовано черговість направлення особового складу на відповідну підготовку.

Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» від 26.06.2024 № 352 необхідно забезпечити відрядження на навчання до Навчального центру Національної гвардії України (Івано-Франківська область, ВЧ НОМЕР_1 ) з 28 червня до 29 серпня 2024 року поліцейських згідно з додатком 1 до наказу.

Відповідно до додатку 1 до № 352 ОСОБА_1 перебував у списку відряджених осіб.

28.06.2024 ОСОБА_1 , та інших його колег було доставлено до м. Івано-Франківськ, до навчального центру Національної гвардії України, який знаходиться у Івано-Франківській області, розташування військової частини НОМЕР_1 , де вони пробули до 05.07.2024 року.

04.07.2024 до керівництва УПП в Харківській області ДПП надійшов рапорт капітана поліції ОСОБА_2 , заступника командира батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП, зареєстрований в УПП в Харківській області ДПП від 04.07.2024 № 6679еп, зі змістом про те, що перебуваючи у відрядженні під час проходження навчання в Навчальному центрі Національної гвардії України (Івано-Франківська область, ВЧ НОМЕР_1 ) працівники поліції УПП в Харківській області ДПП, серед яких є ОСОБА_1 відмовились професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва віддані (видані) в межах наданих їм повноважень, а також від подальшого проходження навчання в Навчальному центрі Національної гвардії України (Івано-Франківська область, ВЧ НОМЕР_1 ).

За фактом можливого невиконання наказу керівництва ДПП працівниками УПП в Харківській області ДПП заступником начальника управління начальником ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП Диняком Я. складена відповідна доповідна з пропозицією призначити відповідне службове розслідування та відсторонити від виконання службових обов`язків поліцейських стосовно яких буде проводитися службове розслідування на час його проведення. Зазначена доповідна записка за вихідним № 7641/41/14/02-2024 від 04.07.2024 направлена до ДПП. Отримавши зазначену доповідну записку за вхідним номером 51135, 04.07.2024 начальником ДПП генералом поліції третього рангу накладена резолюція, відповідно до якої він ознайомлений з її змістом, згоден з пропозиціями та зобов`язав підготувати проект наказу ДПП про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків.

04.07.2024 начальником ДПП видано наказ ДПП № 1384 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків».

Ознайомлення з наказом відбулось шляхом його оголошення працівникам УПП в Харківській області ДПП, серед яких був ОСОБА_1 05.07.2024 членом дисциплінарної комісії, що зафіксовано на відеореєстратор № АХ2111.

Позивач, вважаючи протиправними накази Департаменту патрульної поліції № 352 від 26.06.2024 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції`в частині направлення у відрядження капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та № 1384 від 04.07.2024 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» в частині, що стосується капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції «Про відрядження» № 352 від 26.06.2024 в частині направлення у відрядження капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та наказу Департаменту патрульної поліції № 1384 від 04.07.2024 «Про призначення службового розслідування» в частині, що стосується капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування його державних символів є обов`язком громадян України.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до якого Міністерство внутрішніх справ України, зокрема, в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом, зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 06.05.2024 за № 271/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, який станом на час розгляду триває.

Правовідносини з приводу проходження публічної служби в поліції унормовані, насамперед, приписами Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію", а також Дисциплінарного статуту Національної поліції України (затверджений Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII; далі за текстом - Статут, Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 за № 580-VІІІ (далі також Закон № 580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 8 Закону № 580-VІІІ, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.

Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За приписами частини першої статті 18 Закону N 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до частини першої, другої статті 19 вказаного Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону N 580-VIII).

Відповідно до пункту 24 частини 1 до статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 580-VIII, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

За змістом наведених правових норм ними прямо передбачено обов`язок працівників поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України, її територіальної цілісності та під час дії правового режиму воєнного стану брати участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану та в цілому виконувати обов`язки щодо охорони прав і свобод людини, честі держави, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.62 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Згідно з ч.3 ст.62 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" поліцейський під час виконання покладених на нього обов`язків підпорядковується тільки своєму безпосередньому та прямому керівнику. Ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського, у тому числі діяльність, пов`язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення.

З тексту Присяги поліцейського (стаття 64 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію"), неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Подібна правова позиція викладена, у постанові Верховного Суду від 21.07.2022р. у справі №160/11795/20, у постанові від 18.10.2024р. у справі №280/6535/22.

Тож позивач, як поліцейський, який склав Присягу на вірність Українському народові та сумлінність виконання службових обов`язків, керуючись положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, мав у своїх діях і поведінці слідувати змісту Присяги та, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 4 Дисциплінарного статуту, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення. Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень. Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Частинами 1, 2, 5 ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Відповідно до розділу 1 до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 за № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 17.05.2024 за № 540) Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції.

Згідно з п. п. 4, 5 Положення № 73, ДПП складається зі структурних підрозділів апарату ДПП, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції.

ДПП організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Згідно з п. 42 Розділу III Положення № 73, до функцій ДПП належить участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійснені заходів правового режиму воєнного стану у разу його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, у разі виникнення загрози суверенітету України та її територіальної цілісності.

Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відповідно до Положення про УПП в Харківській області ДПП, затвердженого Наказом ДПП від 07.11.2015 за № 1/5 (в редакції Наказу ДПП від 18.08.2022 за № 1130), є територіальним (відокремленим підрозділом ДПП) та згідно із законодавством реалізовує свої повноваження на території Харківської області.

Відповідно до п. п. 3, 4 Розділу І зазначеного Положення, УПП в Харківській області ДПП у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також іншими нормативно-правовими актами, у тому числі нормативно-правовими актами МВС. Положенням про Департамент патрульної поліції та цим Положенням.

Управління забезпечує виконання завдань і функцій патрульної поліції на території обслуговування та на територіях, визначених окремими організаційно-розпорядчими актами Національної поліції України та/або Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Для виконання службових завдань поза місцем постійної служби в іншому населеному пункті та на певний строк для поліцейського передбачені службові відрядження.

Як убачається з матеріалів справи, на початку червня 2024 року в УПП в Харківській області ДПП з метою підготовки поліцейських підрозділів поліції особливого призначення (стрілецьких), при головних управліннях Національної поліції в областях та місті Києві, територіальних міжрегіональних органах поліції до виконання бойових (спеціальних) завдань під час воєнного стану, було сформовано черговість направлення особового складу на відповідну підготовку.

26.06.2024 Департаментом патрульної поліції було видано наказ №352 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» (далі Наказ № 352). Відповідно до пункту 1 Наказу ДПП № 352 від 26.06.2024 УПП в Харківській області ДПП необхідно забезпечити відрядження на навчання до Навчального центру Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ВЧ НОМЕР_1 ) з 28 червня до 29 серпня 2024 року поліцейських згідно з додатком 1 до наказу.

Відповідно до додатку 1 до № 352 ОСОБА_1 перебував у списку відряджених осіб.

У подальшому, позивач, ОСОБА_1 , прибув до навчального центру Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ВЧ НОМЕР_1 ).

Таким чином, матеріалами справи та фактичними обставинами, які сторонами не заперечуються, а саме прибуття позивача до навчального центру Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ВЧ НОМЕР_1 ) спростовується твердження апелянта про неознайомлення його зі змістом вказаного наказу про відрядження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів про те, що позивач звертався до керівництва з рапортом про неможливість виконання своїх службових обов`язків чи, можливо, письмово висловлював свою думку стосовно відрядження на навчання.

Колегія суддів зазначає, що особливості направлення у службові відрядження поліцейських структурних підрозділів апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції та головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві, у тому числі їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень поліції), а також підприємств, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), у межах України, визначені Інструкцією про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 за № 672 (далі Інструкція № 672).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції № 672 при направленні поліцейського у службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до розподілу функціональних обов`язків (посадових інструкцій). У наказі зазначаються пункт призначення, найменування органу поліції, у тому числі його територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення), куди відряджено працівника, строк та мета відрядження. Зміна строків відрядження або пунктів призначення здійснюється шляхом видання нового наказу тощо.

Тобто підставою для службового відрядження є відповідний наказ, підписаний керівником органу поліції.

Крім того, відповідно до вже наведених вище положень Дисциплінарного статуту, поліцейський, що отримує наказ від керівника, зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати (ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту).

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що будь-які організаційно-правові процедури, пов`язані із реалізацією наказу, зокрема, оформлення документів на відрядження, оформлення документів про видачу табельної зброї тощо, не може призвести до виникнення у поліцейського законних підстав для невиконання Наказу Департаменту патрульної поліції від 26.06.2024 за №352.

Разом з тим, колегія суддів, вважає помилковими посилання позивача на положення ч.1 ст.71 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ч.1 ст.71 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" поліцейські за їхньою згодою можуть бути відряджені до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, але зі звільненням із займаної посади з подальшим призначенням на посади відповідно до переліку посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях, що затверджується Президентом України.

Проте, наказ Департаменту патрульної поліції від 26.06.2024р. №352 не містить розпоряджень щодо відрядження ОСОБА_1 у якості поліцейського до будь-яких органів державної влади, відтак, позивач був залишений на відповідній штатній посаді в організаційній структурі територіального органу Національної поліції України та був відряджений до місця навчання з метою здобуття додаткових знань, вмінь, навичок з метою подальшого виконання завдань Національної поліції України.

Таким чином, з аналізу наведеного вище, вбачається, що вимога ч.1 ст.71 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" про необхідність надання згоди поліцейськими на відрядження стосуються відряджень саме до органів державної влади, установ та організацій. Отже, в даному випадку, положення законодавства не вимагають надання поліцейським згоди на відрядження, оскільки ОСОБА_1 був залишений на відповідній штатній посаді в організаційній структурі територіального органу Національної поліції України, а метою відрядження було не проходження служби в іншому органі державної влади, а навчання з метою здобуття додаткових знань, вмінь, навичок з метою подальшого виконання завдань Національної поліції України.

Згідно з частинами 3, 4, 6 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п. 4 Розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

Відповідно до п.5 розділу VI Порядку №893 у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Згідно з п.9 розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

Пунктом 1 розділу VIІ Порядку №893 визначено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Отже, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку проводиться службове розслідування, підставою для призначення якого, є, зокрема, рапорт про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, за результатами проведення якого у разі встановлення вини поліцейського видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення.

Як встановлено матеріалами справи, до керівництва УПП в Харківській області ДПП надійшов рапорт капітана поліції ОСОБА_2 , заступника командира батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП, зареєстрований в УПП в Харківській області ДПП від 04.07.2024 №6679еп, зі змістом про те, що перебуваючи у відрядженні під час проходження навчання в Навчальному центрі Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) працівники поліції УПП в Харківській області ДПП, серед яких є ОСОБА_1 відмовились від виконання наказів та службових обов`язків, а також від подальшого проходження навчання в Навчальному центрі Національної гвардії України (Івано-Франківська область, село Старий Лисець, ВЧ НОМЕР_1 ).

За фактом можливого невиконання наказу керівництва ДПП працівниками УПП в Харківській області ДПП заступником начальника управління начальником УПП в Харківській області ДПП Диняком Я. складена відповідна доповідна з пропозицією призначити відповідне службове розслідування та відсторонити від виконання службових обов`язків поліцейських стосовно яких буде проводитися службове розслідування на час його проведення. Зазначена доповідна записка за вихідним № 7641/41/14/02-2024 від 04.07.2024 направлена до ДПП.

04.07.2024 начальником ДПП видано наказ ДПП №1384 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків». З тексту наказу вбачається, що підставою призначення службового розслідування було невиконання, зокрема, ОСОБА_1 Наказу ДПП від 26.06.2024 № 352 «Про відрядження працівників Департаменту патрульної поліції» та відмова від проходження навчання у до Навчальному центрі Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , Військова частина НОМЕР_1 ).

Отже, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю наказу ДПП №1384 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», оскільки відмова позивача від виконання наказу ДПП від 26.06.2024 № 352 містить ознаки дисциплінарного правопорушення.

Щодо посилань позивача на розмежування функцій патрульної поліції та поліції особливого призначення, на те, що залучення працівників патрульної поліції до підготовки для виконання бойових завдань є неправомірним без відповідних процедур переведення або відрядження колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію", у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Отже, законодавством передбачено, що поліцейські органів та підрозділів, що входять до системи поліції беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості. Таким чином виконання таких функцій покладається не виключно на поліцію особливого призначення, а і на інші структурні підрозділи Національної поліції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вимоги наказу Департаменту патрульної поліції №352 від 26.06.2024 полягають не лише у прибутті осіб, визначених у додатку 1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), але і у проходженні навчання за місцем відрядження, від чого позивач відмовився. Разом з тим, у наказі визначено строки проходження навчання, а саме, з 28 червня до 29 серпня 2024 року. У той же час позивач зазначає, що перебував у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до 05.07.2024. Таким чином вимоги наказу про відрядження не були виконані позивачем у повному обсязі, крім того, як вбачається з матеріалів справи, він відмовився від їх виконання.

З огляду на викладене, відповідачем доведено правомірність прийняття наказів № 352 від 26.06.2024 в частині направлення у відрядження капрала поліції Пустоварова Семена Юрійовича та № 1384 від 04.07.2024 «Про призначення службового розслідування» в частині, що стосується капрала поліції Пустоварова Семена Юрійовича, а тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень забезпечив дотримання положень ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 по справі № 520/22039/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий