Справа № 826/6396/16
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2025 року м. Рівне №826/6396/16
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Метротайл - Україна"
доГоловного управління ДПС у м. Києві
визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Метротайл-Україна» (далі по тексту позивач, ТОВ «Метротайл-Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду м.Київ з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (далі по тексту відповідач, ДФС у м.Києві) про скасування податкових повідомлень-рішень.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 157 896 (сто п`ятдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень, в тому числі: за основним платежем в розмірі 126 317 (сто двадцять шість тисяч триста сімнадцять) гривень та штрафними(фінансовими) санкціями в розмірі 31 579 (тридцять одна тисяча п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 № 000961304, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 551 623 (п`ятсот п`ятдесят одна тисяча шістсот двадцять три) гривні, в тому числі: за основним платежем 440 043 ( чотириста сорок тисяч сорок три) гривні та штрафними(фінансовими) санкціями в розмірі 111 580 (сто одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, в частині збільшення суми грошового зобов`язання у розмірі 335 488 (триста тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень, зокрема, за основним платежем в сумі 268 390 ( двісті шістдесят вісім тисяч триста дев`яносто) гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 67 098 (шістдесят сім тисяч дев`яносто вісім) гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перевіркою повноти визначення валових витрат за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 податковий орган дійшов висновку про безпідставне віднесення товариством сум витрат до складу витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування податкової декларації з податку на прибуток на загальну суму 940 624 грн., у тому числі за 2013 рік на суму 664 828 грн. Разом з тим, на обґрунтування вказаних висновків в акті перевірки містяться виключно загальні зауваження контролюючого органу стосовно завищення позивачем валових витрат за договорами комерційного посередництва, що укладались між позивачем та СПД (ФОП). Вказані зауваження контролюючого органу, на переконання позивача, сформовані за умови помилкового висновку про обов`язкову наявність трьохсторонньої конструкції агентського договору; ігнорування наявності звітів агента, як первинних документів бухгалтерського обліку; намагання з боку посадових осіб контролюючого органу аналізувати економічну обґрунтованість та способи провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання. На переконання позивача, сукупність наданих контролюючому органу первинних документів дозволяє в повній мірі пересвідчитись в тому, що правовідносини між позивачем та фізичними особами-підприємцями в межах договорів комерційного посередництва мали фактичний характер та надавали можливість встановити обсяг та деталізацію даних послуг, наданих агентами. Здійснення таких правочинів безпосередньо пов`язано з діяльністю як самих фізичних осіб-підприємців, так і позивача, оскільки відповідає видам діяльності, які здійснювали зазначені суб`єкти господарювання. У зв`язку із чим, вказані висновки контролюючого органу про завищення позивачем валових витрат в розмірі 664 828 грн. у 2013 році за договорами комерційного посередництва, на переконання позивача є необґрунтованими та безпідставними. Також позивач вказує на те, що завищення податкового кредиту у вказаній частині, на переконання посадових осіб контролюючого органу, відбулось за рахунок збільшення позивачем податкового зобов`язання з податку на додану вартість за наслідками операцій з контрагентами ТОВ «Внешснабторг» та ТОВ «Гранд Проф Торг», які згідно висновків, що містяться в акті перевірки, є безтоварними. Зокрема, по взаємовідносинах з ТОВ «Внешснабторг» за договором поставки №09/09-13 від 09.09.2013 на суму податку на додану вартість 214 333 грн. та по взаємовідносинах з ТОВ «Гранд Проф Торг» за договором поставки №14.06/2013 від 14.06.2013 на суму податку на додану вартість 54 057 грн. стверджує, що ним надано контролюючому органу належні та достатні первинні документи для підтвердження факту придбання та перевезення товарів на адресу товариства. Наданими документами в повній мірі підтверджується реальність здійснюваної господарської операції, більше того, жодних зауважень щодо змісту поданих документів в акті перевірки не зазначено. Інформація щодо несприятливого стану контрагентів з системи «Податковий блок», відсутність податкової звітності контрагентів за 2014 рік, на переконання позивача жодним чином не спростовують реальність господарських операцій за 2013 рік. Більше того, недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни може спричинити негативні наслідки виключно для таких контрагентів. На підставі наведеного, позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення (в частині їх оскарження) протиправними, а тому просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.05.2016 відкрито провадження в адміністративній справі.

10.08.2016 відповідачем подано заперечення на адміністративний позов ТОВ «Метротайл-Україна». На обґрунтування своїх заперечень відповідач вказав на те, що згідно з актом перевірки, протягом перевіряємого періоду ТОВ «Метротайл-Україна» були укладені типові договори комерційного посередництва з наступними контрагентами: СПД ОСОБА_1 ; СПД ОСОБА_2 ; СПД ОСОБА_3 ; СПД ОСОБА_4 ; СПД ОСОБА_5 та СПД ОСОБА_6 . Разом з тим, перевіркою не встановлено укладання трьохсторонніх договорів, де б третьою стороною виступали вищенаведені СПД(ФОП), які отримували агентську винагороду за комерційне посередництво у реалізації товару. При аналізі наданих до перевірки розшифровок сум агентської винагороди, перевіркою встановлено повторювання назв контрагентів, по взаємовідносинах з якими СПД отримувалась винагорода за послуги комерційного посередництва. Встановлено, що позивач мав фінансово-господарські взаємовідносини з переважною кількістю контрагентів ще до перевіряємого періоду. Основними з них є ТОВ «Епіцентр К»; ПрАТ «Нова Лінія»; ТОВ «Альянс 2003»; ТОВ «АЗБ». Перевіркою також встановлено, що у підприємства наявні власні ресурси для здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками, без залучення сторонніх посередників. В актах прийому-передачі наданих послуг, підписаних ТОВ «Метротайл-Україна», відсутня інформація про зміст та обсяг господарських операцій. До перевірки не надано документів, які б фактично підтверджували надання, оприбуткування або подальшу реалізацію наведених послуг. У зв`язку з вищенаведеним, за результатом перевірки зроблено висновок, що ТОВ «Метротайл-Україна» безпідставно завищено витрати, які враховуються для визначення обсягу об`єкта оподаткування на загальну суму 940 624 грн. в тому числі за 2013 рік на суму 664 828 грн., за 2014 рік 275 796 грн. Також перевіркою встановлено, що між ТОВ «Метротайл-Україна» (замовник) та ТОВ «Внешснабторг» (виконавець) укладено договір від 03.07.2013 №03/07 про надання юридичних послуг, договір від 05.08.2013 №05/08 на технічне обслуговування та ремонт комп`ютерної техніки, договір поставки від 09.09.2013 №09/09-13. Водночас, до перевірки не надано жодного документу, що свідчить про пов`язаність послуг, акті прийому-передачі виконаних послуг по договору від 03.07.2013 №03/07, з господарською діяльністю підприємства. Акт виконаних робіт не містить опису конкретних наданих послуг, за які було сплачено кошти. Аналогічно, не надано жодного документу, що свідчить про пов`язаність послуг, наведених в акті прийому-передачі виконаних послуг по договору від 05.08.2013 №05/08 з господарською діяльністю позивача. Акт виконаних робіт не містить опису конкретних наданих послуг, за які було сплачено кошти. До перевірки не надано документів, які б свідчили про використання комплектуючих, запчастин, витратних матеріалів, обслуговування обладнання, факту виконання сервісних чи ремонтних робіт, що не надає змоги встановити використання таких послуг в господарській діяльності підприємства. Що ж стосується договору від 09.09.2013 №09/09-13, то до перевірки не надано документів, які б підтверджували факт транспортування товару; оприбуткування або подальшу реалізацію товарно-матеріальних цінностей, інших первинних документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій та подальшого використання товару в господарській діяльності позивача. У видатковій накладній на товар не зазначено походження товару, а саме виробника. Відносно ТОВ «Внешснабторг» перевіркою встановлено, що основний вид діяльності підприємства виробництво інструментів та обладнання; кількість працюючих 1 особа; інформація про основні засоби відсутня. За таких умов, перевіркою встановлено завищення ТОВ «Метротайл-Україна» по взаємовідносинах з ТОВ «Внешснабторг» податкового кредиту шляхом придбання наведених вище послуг та товару на загальну суму 389 986,45 грн. Також, перевіркою встановлено, що ТОВ «Метротайл-Україна» (покупець) укладено договір поставки будівельних матеріалів з ТОВ «Гранд Проф Торг» (постачальник) від 14.06.2013 №14.06/2013. Разом з тим, до перевірки не надано документів, які б фактично підтверджували факт транспортування товару, оприбуткування або подальшу реалізацію придбаних товарно-матеріальних цінностей, а саме: товарно-транспортних накладних; документів, що підтверджують факт погрузки-розгрузки та факт оприбуткування на складі придбаного товару; інших первинних документів, що підтверджують реальність здійснення господарської операції; у видатковій накладній на товар не зазначено походження товару, а саме виробника. За таких обставин, за результатом перевірки зроблено висновок, що ТОВ «Метротайл-Україна» по взаємовідносинах з ТОВ «Гранд Проф Торг» завищено податковий кредит за травень 2013 року на загальну суму 54 057 грн. У зв`язку із чим, на підставі акта перевірки ГУ ДФС у м.Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 16.01.2016 №000961304 про донарахування 440043 грн. ПДВ і застосування 111580 грн. штрафних санкцій та № про донарахування 126 317 грн. податку на прибуток та застосування 31579 грн. штрафних санкцій. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

07.11.2016 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення керівника ТОВ «Метротайл-Україна» від 01.11.2016, надані на виконання ухвали суду від 12.05.2016, з змісту яких вбачається, що керівник позивача в повній мірі підтримує позов з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково керівник ТОВ «Метротайл-Україна» вказав на те, що в межах договору поставки №09/09-13 від 09.09.2013 ТОВ «Внешснабторг» (постачальник) передав у власність, а ТОВ «Метротайл-Україна» (покупець) прийняв: бітумна черепиця; коньково-карнизна плитка; підкладковий шар ПЕ-1,5; бітумна мастика в тюб.310 мл. на загальну суму 1285998,75 грн., в тому числі ПДВ 214 333,12 грн.(видаткова накладна№РН-000038 від 30.09.2013). В межах договору поставки №13/05 від 13.05.2013 ТОВ «Гранд Проф Торг» (постачальник) передав у власність, а ТОВ «Метротайл-Україна» (покупець) прийняв: турбоВинт 152мм.; цвяхи 5,5*150 мм.; цвяхи 50 (гвинтові, насічка); фанера для посилення вузлів; руберойд в рулонах; саморіз 4,2*106 мм.; покрівельні саморізи; акриловий герметик для зовнішніх робіт; бітумна мастика в тюб., 310 мл. на загальну суму 54 513,60 грн., в тому числі ПДВ 9 085,60 грн. (видаткова накладна №РН-000035 від 30.05.2013); обрізні матеріали(дерева хвойних порід), дошка не обрізна (товщина 25-30 мм) рейка 50*50, довжина 4, 5 м. на загальну суму 269 828 грн., в тому числі ПДВ 44 971,44 грн. (видаткова накладна №РН-000037 від 30.05.2013). Згідно пояснень керівника ТОВ «Метротайл-Україна», вказані товари були придбані з метою розширення асортименту, збільшення обсягів продажу товарів та як наслідок отримання доходів від їх реалізації. Товари, які були придбані у зазначених контрагентів, були використані шляхом їх перепродажу третім особам, що відповідає виду діяльності товариства та має безпосереднє відношення до його господарської діяльності.

Також 07.11.2016 на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача від 01.01.2016 з приводу епізодів, пов`язаних із вчиненням господарських операцій в межах обумовлених договорів поставки із контрагентами ТОВ «Внешснабторг» та ТОВ «Гранд Проф Торг», та в межах договорів комерційного посередництва, укладених із колом вказаних у адміністративному позові фізичних осіб-підприємців. Відповідно до змісту вказаних пояснень позивач звертає увагу суду на те, що контролюючому органу під час перевірки були надані належним чином оформлені наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами в межах обумовлених договорів поставки. Надані документи містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою. Крім того, позивач зазначає, що первинні документи складені реально існуючими, на час вчинення правочину, суб`єктами господарювання та підписані уповноваженими особами. Щодо висновку контролюючого органу стосовно формування ТОВ «Метротайл-Україна» штучного податкового кредиту за операціями з контрагентами постачальниками, які не мають реального товарного характеру, позивач вказав на те, що по операціях з контрагентами ТОВ «Внешснабторг» та ТОВ «Гранд Проф Торг» у перевіряємому періоді дійсно рахувалась кредиторська заборгованість. По взаємовідносинах з ТОВ «Гранд Проф Торг» наведене пов`язано з тим, що всупереч умов договору поставки постачальником не було надано необхідну товаросупровідну документацію технічну документацію на товар та гарантійні талони, що фактично унеможливило продаж цих товарів. Враховуючи той факт, що постачальник необхідну документацію так і не надав та не забрав товар, позивач почав його реалізовувати у 2015 році. При цьому, після спливу строку позовної давності за зобов`язанням по вказаному договору поставки, на підставі наказу ТОВ «Метротайл-Україна» №23 від 21.09.2016 прийнято рішення про списання кредиторської заборгованості за видатковими накладними №РН-000037 від 30.05.2013 (сума ПДВ 44 971,44 грн.) та №РН-000035 від 30.05.2013 (сума ПДВ 9 085,60 грн.) на загальну суму податку на додану вартість 54 057,04 грн. за зведеною податковою накладною ТОВ «Метротайл-Україна» №294 від 21.09.2016, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.10.2016. В результаті списання кредиторської заборгованості в наслідок спливу строку позовної давності по взаємовідносинах з ТОВ «Гранд Проф Торг» в межах договору поставки №13/05 від 13.05.2013 була віднесена позивачем до податкового зобов`язань, що на думку позивач свідчить про відсутність порушень інтересів держави. По взаємовідносинах з ТОВ «Внешснабторг» наведене пов`язано з отриманням товару, який не відповідав за якістю та комплектністю, обставини про що були зазначені в акті про виявлені дефекти товарів від 01.10.2013 та в претензіях до постачальника. Згідно претензії ТОВ «Метротайл-Україна» залишило за собою право не оплачувати продукцію у визначені договором строки, поки товар не буде замінено. У встановленій в претензій строк постачальник не забрав неякісний товар та не здійснив його заміну. За таких умов протягом 2015 року позивачем був проведений ремонт отриманого неякісного товару, у зв`язку із чим став можливим подальший продаж останнього. Однак, враховуючи ту обставину, що строки позовної давності по зобов`язанням, які виникли в межах договору поставки №09/09-13 від 09.09.2013 з ТОВ «Внешснабторг», як протягом періоду, що перевіряється, так і станом на час подання пояснень, позивач поки не списав наявну у нього кредиторську заборгованість по даним зобов`язанням. Що стосується висновків контролюючого органу в частині відсутності у контрагентів позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності, а саме відсутності основних фондів, необхідної кількості трудових ресурсів, позивачем зазначено, що вказані висновки зроблені на підставі податкової звітності контрагентів за 2014 рік. Разом з тим, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження відсутності матеріально-технічної бази (основних фондів, трудових ресурсів) у контрагентів станом на дату поставки товарів (ТОВ «Гранд Проф Торг» - 30.05.2013; ТОВ «Внешснабторг» - 30.09.2013). Стосовно зауважень контролюючого органу щодо відсутності товарно-транспортної накладної по взаємовідносинах з ТОВ «Гранд Проф Торг» в межах договору поставки №13/05 від 13.05.2013, на думку позивача відсутність вказаних документів не є безумовною підставою для висновку про відсутність реального характеру вказаної господарської операції. Позивач звертає увагу суду на те, що товаро-транспортна накладна підтверджує лише факт перевезення вантажу, а не факт придбання товару, відтак, вона не є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує придбання чи продаж товару. За таких умов, на переконання позивача, висновки контролюючого органу щодо безтоварності наведених правочинів ґрунтуються виключно на припущеннях та не доведені належними доказами. Стосовно договорів комерційного посередництва позивач додатково вказав на те, що виконання вказаних послуг фізичними особами-підприємцями підтверджується такими документами, як акти прийому-передачі виконаних робіт, розшифровки до актів наданих послуг, звіти про діяльність агентів, платіжні доручення, які містять необхідну для цілей оподаткування інформацію про зміст послуг та їх вартість. Виходячи із специфіки послуг, як предмету господарської операції, вищенаведені документи, на переконання позивача є достатніми доказами, що підтверджують факт їх виконання. За таких умов, позивачем правомірно віднесено до валових витрат витрати за договорами комерційного посередництва в розмірі 664 828 грн.

Ухвалою суду від 10.11.2016 суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

05.12.2016 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшли заперечення проти доводів відповідача, викладених в запереченнях проти позову, у яких більш детально конкретизовано доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наведено аргументи на спростування тверджень заперечення відповідача.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Окружного адміністративного суду від 11.10.2017 змінено склад суду у справі №826/6396/16.

Ухвалою суду від 22.11.2017 справу прийнято до провадження суддею В.П.Катющенко. Судове засідання у справі призначено на 26.12.2017.

Ухвалою суду від 26.12.2017, постановленою судом без виходу судді до нарадчої кімнати на підставі клопотання сторін, суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

На виконання вимог частини третьої статті 29 КАС України, Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду"" від 16.07.2024 № 3863-IX та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва судову справу №826/6396/16 передано на розгляд та вирішення Рівненському окружному адміністративному суду.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського окружного адміністративного суду від 05.03.2025, головуючим суддею для розгляду справи №826/6396/16 призначено суддю Борискіна С.А.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для допущення у справі правонаступництва, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України №1074 від 20.10.2011 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" за №1200 від 18.12.2018 р. утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державну податкову службу України () створено як юридичну особу, про що 17.05.2019 внесено запис за №0085321.

Наказом Державної податкової служби України №36 від 28.08.2019 р., у зв`язку із розпорядженням Кабінету Міністрів України "Питання Державної податкової служби" за №682-р від 21.08.2019 р., керуючись Положенням про Державну податкову службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №227 від 06.03.2019 р., встановлено розпочати виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС.

Згідно з Положенням про Головне управління ДФС у м. Києві, затвердженого наказом ДФС України від 01.02.2019 року, що розміщений на офіційному порталі ДФС України (sfs.gov.ua), ГУ ДФС у м. Києві є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління Міндоходів у м. Києві, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м.Киеві, ДПІ у Печорському районі ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України», від 19 червня 2019 р. №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 682-р «Питання Державної податкової служби», наказу Державної Податкової Служби України від 12 липня 2019 р. №14 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС», створено Головне управління ДПС у м. Києві, про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідний запис, присвоєно і розпочато реорганізацію Головного управління ДФС у м. Києві.

Згідно з ч. 1 п. 5 Положення про Головне управляння Державної податкової служби у місті Києві, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12 липня 2019р. №14, ГУ ДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у м. Києві.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» передбачено забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

На виконання вимог постанови КМУ від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та враховуючи лист ДІІС від 28.08.2019 № 533/7/99-00-01-01-02 щодо погодження здійснення покладених на Головне управління ДПС у м. Києві Головним управлінням ДПС у м. Києві розпочато виконання функцій і повноважень Головного управління ДФС у м. Києві, яке реорганізовується шляхом приєднання до ГУ ДПС ум. Києві.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» постановлено особу публічного права Головне управління ДПС у м. Києві Наказом ДПС України від 30.09.2020 №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Наказ №529) затверджено перелік територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються як відокремлені підрозділи Державної податкової служби, в якому міститься, зокрема, і Головне управління ДПС у м. Києві (ЄДРПОУ ВП:44116011).

На виконання вимог Наказу ДПС України №529, Наказом ДПС України від 12.11.2020 №643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» (далі - Наказ №643) затверджено Положення про Головне управління ДПС у м. Києві (ЄДРПОУ ВП:44116011).

Пунктом 1 Положення про Головне управління ДПС у м. Києві, затвердженого наказом №643 встановлено, що Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП:44116011) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та забезпечує реалізацію повноважень на території м. Києва. Також Головне управління ДПС у м. Києві (код ВП:44116011) є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у м. Києві ().

Відповідно до положень статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Суд зазначає, що функції держави не зникають із ліквідацією юридичної особи публічного права (крім випадку повної відмови держави від виконання певних функцій, що потребуватиме відповідних змін у законодавстві), а тому, у будь-якому випадку, враховуючи принцип безперервності влади, має бути вирішено питання про «функціональне» правонаступництво юридичної особи публічного права.

З метою належного розгляду справи, суд вважає за необхідне здійснити заміну відповідача у справі на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП44116011).

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ТОВ «Метротайл-Україна» зареєстроване 09.02.2009 в Головному територіальному управлінні юстиції у м.Києві, свідоцтво про державну реєстрацію від 09.02.2009 №0023447. Взято на облік в органах державної податкової служби 17.02.2009 за №10570. Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 21.03.2013 №200117434, видане ДПІ у Святошинському районі ГУ ДВС у м.Києві.

До основного виду економічної діяльності ТОВ «Метротайл-Україна» належить - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно технічним обладнанням (46.73).

Також серед видів діяльності за КВЕД зазначено: неспеціалізована оптова торгівля 946.90); покрівельні роботи (43.91); інші будівельно-монтажні роботи(43.29); надання інших допоміжних комерційних послуг н.в.і.у.(82.99); діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (46.19).

На час спірних правовідносин підприємство займалось оптовою торгівлею покрівельних матеріалів.

12.11.2015 Головним управлінням ДФС у м.Києві прийнято наказ №1281 Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Метротайл-Україна» (код 36391685) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2013 по 31.12.2014. Тривалість перевірки 10 робочих днів з 24.11.2015 по 07.12.2015.

Наказ винесено згідно Плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2015 рік. На підставі наказу Головного управління ДФС у м.Києві від 07.12.2015 №1437 перевірку ТОВ «Метротайл-Україна» продовжено по 14.12.2015.

За результатом проведеної перевірки ГУ ДФС у м.Києві складено акт №8/26-15-13-04-02-15/36391685 від 21.12.2015. Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Метротайл-Україна»:

- п.п. 14.1.27 п.14.1 ст.14, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139, п.п.140.1.6 п.140.1 ст.140, п.п.153.1.3 п.153.1 ст. 153, Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами) встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 1 868 701 грн., в тому числі по податковим періодам: за 2014 рік в сумі 1 867 588 грн., та встановлено заниження суми податку на прибуток всього у сумі 372 782 грн., в тому числі по податковим періодам: за 2013 в сумі 372 782 грн. в результаті порушень, допущених, п.п. 3.1.2 акту перевірки;

- п.п. 14.1.181, п.185.1 ст. 185, п. 188.1, ст. 188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 Nє2755-VI (із змінами та доповненнями) внаслідок чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 444 043 грн., в тому числі: за травень 2013р. на 54 057 грн., за вересень 2013р. на 389 986 грн;

- п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), Товариством самостійно не нарахованого та не сплачено штраф у зв`язку з поданням уточнюючого розрахунку з ПДВ за грудень 2014 року;

- п. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 №1020.

Будучи незгідним з такими висновками посадових осіб контролюючого органу, ТОВ «Метротайл-Україна» було подано заперечення на акт перевірки вих. №4012 від 30.12.2015.

За результатом перегляду ГУ ДФС у м.Києві висновки в акті перевірки від 21.12.2015 №8/26-15-13-04-02-15/36391685 викладено в наступній редакції:

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Метротайл-Україна»:

- п.п. 14.1.27 п.14.1 ст.14, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139, п.п.140.1.6 п.140.1 ст.140, п.п.153.1.3 п.153.1 ст. 153, Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами) встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 275 796 грн. в тому числі по податковим періодам: за 2014 рік в сумі 275 796 грн., та встановлено заниження суми податку на прибуток всього у сумі 126 317 грн. в тому числі по податковим періодам: за 2013 рік в сумі 126317 грн. в результаті порушень допущених в п.п. 3.1.2 акту перевірки;

- п.п. 14.1.181, п.185.1 ст. 185, п. 188.1, ст. 188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) внаслідок чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 444 043 грн., в тому числі: за травень 2013р. на 54 057 грн., за вересень 2013р. на 389 986 грн.

- п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. N2755-VI від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), Товариством самостійно не нарахованого та не сплачено штраф у зв`язку з поданням уточнюючого розрахунку з ПДВ за грудень 2014 року.

За результатом проведеної перевірки та висновків акту перевірки (з урахуванням заперечень на акт) контролюючим органом винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 157 896 грн., в тому числі за основним платежем на суму 126 317 грн. та штрафними(фінансовими) санкціями 31 579 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 №000961304, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 551 623 грн., в тому числі за основним платежем на суму 440 043 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 111 580 грн.

За результатом адміністративного оскарження вказаних вище податкових повідомлень рішень в порядку ст.56 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 16.01.2016 №№000961304 та залишені без змін, а скарга без задоволення.

Будучи незгідним з висновками акту перевірки №8/26-15-13-04-02-15/36391685 від 21.12.2015 (з урахуванням результатів розгляду заперечень на акт перевірки) та винесеними на його підставі податковим повідомленням-рішенням від 16.01.2016 № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 157 896 грн., та податковими повідомленнями рішенням від 16.01.2016 № 000961304, в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 335 488 грн. позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Щодо правомірності висновків контролюючого органу стосовно завищення витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток (податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 №), суд виходить з наступного.

Згідно з висновків акту перевірки, контролюючим органом встановлено, порушення ТОВ «Метротайл-Україна» вимог п.п. 14.1.27 п.14.1 ст.14, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139, п.п.140.1.6 п.140.1 ст.140, п.п.153.1.3 п.153.1 ст. 153 Податкового кодексу України, в результаті чого відбулось завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 275 796 грн. та встановлено заниження суми податку на прибуток всього у сумі 126 317 грн., в тому числі по податковим періодам: за 2013 рік в сумі 126317 грн.

Зокрема, згідно висновків акту перевірки (з урахуванням рішення за результатом розгляду заперечень на акт перевірки), посадові особи контролюючого органу встановили, що ТОВ «Метротайл-Україна» безпідставно завищено витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування на загальну суму 940 624 грн. за рахунок витрат по типових договорах комерційного посередництва. В тому числі за 2013 рік на суму 664 828 грн., за 2014 рік 275 796 грн.

Посадовими особами контролюючого органу встановлено укладення ТОВ «Метротайл-Україна» договорів комерційного посередництва з наступними контрагентами: СПД ОСОБА_1 (договір комерційного посередництва №06/2013 від 09.01.2013; №04-сп від 17.01.2014); СПД ОСОБА_2 (договір комерційного посередництва №04/2013 та №02-сп від 09.01.2014; №29/08-еп від 29.08.201; №02/04-нл від 02.04.2014); СПД ОСОБА_3 (договір комерційного посередництва №02/13 від 09.01.2013; №05-сп від 10.02.2014); СПД ОСОБА_4 (договір комерційного посередництва №03/2013 від 09.01.2013; №03-сп від 10.01.2014); СПД ОСОБА_5 (договір комерційного посередництва №01/2013 від 09.01.2013; №01-сп від 08.01.2014) та СПД ОСОБА_6 (договір комерційного посередництва №07/2003 від 09.01.2013).

Разом з тим, згідно висновків контролюючого органу, за результатами перевірки не встановлено укладання трьохсторонніх договорів, де третього стороною виступали наведені вище ФОП, які отримували агентську винагороду за комерційне посередництво у реалізації товару; встановлено повторювання назв контрагентів, за взаємовідносинами з якими ФОП отримувалась винагорода за комерційне посередництво; у підприємства наявні власні ресурси для здійснення фінансово - господарських взаємовідносин без залучення сторонніх організацій, а саме: наявність достатньої кількості кваліфікованих працівників, основних засобів, інших ресурсів (інтернет - ресурсів, наявність укладених раніше з переважною кількістю контрагентів договорів, контактів для продовження співпраці у подальшому); в актах прийому - передачі наданих послуг, підписаних ТОВ «Метротайл-Україна», відсутня інформація про зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції; не встановлено взаємозв`язок між обсягом наданих послуг та сплаченою вартістю за послуги (встановлено відсутність логічної зв`язку окремих показників); відсутня можливість встановити: яким чином здійснювався пошук потенційних клієнтів, яким чином проводились зустрічі з покупцями, яким чином проводився аналіз платоспроможності клієнтів та які зроблено висновки даного аналізу.

Саме за таких обставин посадові особи податкового органу прийшли до висновку про відсутність ділової мети у діях ТОВ «Метротайл-Україна» при придбанні послуг посередників, за наявності прямих контактів з покупцями товару. А витрати з придбання вказаних послуг, на переконання податкового органу, не відносяться до витрат пов`язаних з господарською діяльністю ТОВ «Метротайл-Україна».

Водночас, як вбачається з змісту позовної заяви та пояснень позивача додатково наданих в межах судового розгляду справи, договори комерційного посередництва з фізичними особами-підприємцями були укладені з метою збільшення обсягів реалізації покрівельних матеріалів, що являється основним видом економічної діяльності ТОВ «Метротайл-Україна».

За змістом вказаних вище договорів, ТОВ «Метротрайл-Україна» (за текстом у договорі -принципал) та суб`єкти підприємницької діяльності фізичні особи-підприємці (за текстом у договорі агенти) домовились про те, що агент надаватиме принципалу послуги в укладенні угод та сприянні в укладенні угод від імені принципала, супроводжувати і консультувати контрагентів принципала протягом всього часу дії таких угод, а принципал сплачуватиме агенту за ці послуги винагороду та відшкодовувати певні витрати агента.

На підставі клопотання про долучення документів до справи вих. №5242 від 01.11.2016, до матеріалів справи долучено первинні документи на підтвердження взаємовідносин між ТОВ «Метротайл-Україна» та ФОП ОСОБА_2 за договором комерційного посередництва №04/2013 від 09.01.2013. А саме: копії звітів агента; копії актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); копії платіжних доручень та видаткових накладних на підтвердження реалізації товару (том 2 а.с.1-175).

На підставі клопотання про долучення документів до справи вих. №5247 від 01.11.2016, до матеріалів справи долучено первинні документи на підтвердження взаємовідносин між ТОВ «Метротайл-Україна» та ФОП ОСОБА_1 за договором комерційного посередництва №06/2013 від 09.01.2013. А саме: копії звітів агента; копії актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); копії платіжних доручень та видаткових накладних на підтвердження реалізації товару (том 3 а.с.1-185).

На підставі клопотання про долучення документів до справи вих. №5243 від 01.11.2016, до матеріалів справи долучено первинні документи на підтвердження взаємовідносин між ТОВ «Метротайл-Україна» та ФОП ОСОБА_3 за договором комерційного посередництва №02/2013 від 09.01.2013. А саме: копії звітів агента; копії актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); копії платіжних доручень та видаткових накладних на підтвердження реалізації товару (том 5 а.с.1- 229).

На підставі клопотання про долучення документів до справи вих. №5244 від 01.11.2016, до матеріалів справи долучено первинні документи на підтвердження взаємовідносин між ТОВ «Метротайл-Україна» та ФОП ОСОБА_6 за договором комерційного посередництва №07/2013 від 09.01.2013. А саме: копії звітів агента; копії актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); копії платіжних доручень та видаткових накладних на підтвердження реалізації товару (том 6 а.с.1-177).

На підставі клопотання про долучення документів до справи вих. №5245 від 01.11.2016, до матеріалів справи долучено первинні документи на підтвердження взаємовідносин між ТОВ «Метротайл-Україна» та ФОП ОСОБА_5 за договором комерційного посередництва №01/2013 від 09.01.2013. А саме: копії звітів агента; копії актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); копії платіжних доручень та видаткових накладних на підтвердження реалізації товару (том 7 а.с.1-165).

На підставі клопотання про долучення документів до справи вих. №5246 від 01.11.2016, до матеріалів справи долучено первинні документи на підтвердження взаємовідносин між ТОВ «Метротайл-Україна» та ФОП ОСОБА_4 за договором комерційного посередництва №03/2013 від 09.01.2013. А саме: копії звітів агента; копії актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); копії платіжних доручень та видаткових накладних на підтвердження реалізації товару (том 8 а.с.1-178).

Як встановлено судом з досліджених копій договорів комерційного посередництва від 09.01.2013, вказані договори є типовими і містять єдиний перелік прав та обов`язків сторін.

Суд погоджується з доводами позивача та вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарі, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до ч.1 ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє.

Згідно ч. 2 ст. 295 цього кодексу комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

Частинами першою та другою статті 301 Господарського кодексу України встановлено, що відповідно до агентського договору комерційний агент одержує агентську винагороду за посередницькі операції, що здійснені ним в інтересах суб`єкта, якого він представляє, у розмірі, передбаченому договором.

Агентська винагорода виплачується комерційному агенту після оплати третьою особою за угодою, укладеною за його посередництвом, якщо інше не передбачено договором сторін.

Зі змісту договорів комерційного посередництва, укладених ТОВ «Метротайл - Україна» та фізичними особами - підприємцями, зазначеними в акті перевірки вбачається, що предметом цього договору є надання агентом принципалу послуг в укладанні угод від імені принципала, сприяння в укладенні угод принципалом, супроводження і консультування контрагентів принципала протягом дії таких угод. (п. 1.1. договору комерційного посередництва).

Отже, з аналізу вищенаведених правових норм господарського законодавства та норм наведених договорів комерційного посередництва вбачається, що агентська винагорода має виплачуватись агенту за такі посередницькі послуги, а саме:

- укладання комерційним агентом угод від імені та за рахунок особи яку агент представляє або;

- укладання угод безпосередньо особою, котру агент представляє, з третьою особою за сприяння агента або;

- супроводження та консультування контрагентів товариства протягом дії таких угод.

Згідно п. 1.2. договору комерційного посередництва під угодами, в укладанні яких агент сприятиме принципалу, слід розуміти угоди з продажу покрівельних матеріалів, комплектуючих виробів до них систем водостоку, що представлені в асортименті ТОВ «Метротайл - Україна».

При цьому, пункт 1.4. договору комерційного представництва містить норму, яка обмежує повноваження агента щодо вчинення ним в інтересах угод в межах цього договору та встановлює фактично імперативну норму, у відповідності до якої агент не має права укладати договори від імені принципала, якщо принципал не надасть агенту відповідну довіреність.

Таким чином, визначенням пункту 1.4. в договорі комерційного посередництва в такій редакції, сторони чітко обумовили, по укладання договорів поставки (купівлі - продажу) за сприянням агента буде здійснюватись виключно ТОВ «Метротайл - Україна» в особі його виконавчого органу або будь - якого іншого уповноваженого представника, що виключає посилання (вказівку) в таких договорах на Агента.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що припущення контролюючого органу про обов`язкову наявність трьохсторонньої конструкції договорів поставки (купівлі - продажу) товарів за участю агента у правовідносинах товариства з ТОВ «Метротайл - Україна» з покупцями є хибними та спростовуються вищенаведеним правовим аналізом.

Крім того, укладення комерційним агентом угод від імені та за рахунок особи, яку агент представляє, не являється єдиним видом послуг, що надаються за вказаними договорами комерційного посередництва.

Щодо зауважень контролюючого органу стосовно повторювання назв контрагентів, за взаємовідносинами з якими ФОП отримувалась винагорода за комерційне посередництво.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що вказана обставина жодним чином не свідчить про порушення чи недотримання вимог діючого законодавства як з боку ТОВ «Метротайл - Україна», так і з боку фізичних осіб підприємців.

Згідно п. 5.1. договору комерційного посередництва винагорода агенту за продаж товарів за угодами, укладеними за сприянням агента сплачується згідно актів виконаних робіт (складених на підставі звітів агента та розшифровки сум агентської винагороди), що підписується сторонами щомісячно.

Зі змісту актів наданих послуг за договорами комерційного посередництва та звітів агентів, що надані до матеріалів справи, вбачається, що повторювання назв контрагентів (покупців) пояснюється тим, що у звітному періоді, тобто у відповідному місяці, продаж товарів здійснювався неодноразово за однією і тією ж угодою.

Таким чином, в звітах агента має місце вказівка, як на підставу - відповідний договір поставки (купівлі продажу) товарів який був укладений за сприянням агента, так і на відповідні платіжні доручення, оплата за якими була здійснена контрагентами позивача в межах відповідних договорів.

Щодо зауважень контролюючого органу стосовно наявності у підприємства власних ресурсів здійснення фінансово господарських взаємовідносин без залучення сторонніх організацій.

Так, у відповідності до пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкова кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарі виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремленні підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентським договором.

Суд зазначає, що податкове законодавство не ставить право платника податку на податковий кредит в залежність звід того, за рахунок яких ресурсів(власних чи залучених) здійснюється постачання товару.

Що стосується посилання контролюючого органу на те, що ТОВ «Метроатйл-Україна» мало фінансово-господарські відносини з переважною кількістю контрагентів до перевіряємого періоду, а саме: з ТОВ «Епіцентр К», ПрАТ «Нова Лінія», ТОВ «Альянс 2003», ТОВ «АЗБІ», то вказані обставини не є достатнім та беззаперечним доказом на підтвердження завищення позивачем валових витрат з метою заниження розміру об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Суд наголошує на тому, що право вибору методів здійснення підприємницької діяльності, збільшення прибутку шляхом просування своєї продукції та стимулювання закупівлі сировини за відповідною ціною на ринку належить виключно суб`єкту господарювання. У разі недостатності або неможливості отримання підприємством економічного ефекту від штатних працівників, підприємство, яке здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик, проводить будь-які заходи по просуванню продукції, що потребує збільшення кількості продажів та оптимізації закупівлі, для досягнення цілей підприємницької діяльності - отримання прибутку. Наявність у штаті підприємства працівників збуту (менеджерів) не обмежує права підприємства в особі його керівника у прийнятті рішень щодо здійснення тих чи інших заходів, направлених на стимулювання збуту продукції (постачання сировини), зокрема, отримання послуг комерційного посередництва, маркетингу тощо, від сторонніх організацій шляхом укладення відповідних договорів.

Щодо відсутності інформації про зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції в актах прийому - передачі наданих послуг, підписаних ТОВ «Метротайл-Україна.

Суд зауважує, що згідно пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, не включається до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон України №996-XIV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону України №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною першою статті 9 Закону України №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, законом чітко визначено відсутність якої інформації, що підлягає відображенню в первинних документах, не дозволяє платнику податків включити до складу витрат понесені ним витрати.

Разом з тим, у даному контексті слід відмітити, що жодним нормативно - правовим актом не затверджено форми бланку акту виконаних(послуг) чи звіту про виконані (надані) послуги, крім законодавчо встановленого обов`язкових реквізитів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та Фінансову звітність в Україні» для первинних та зведених облікових документів.

Відповідачем, в свою чергу, не доведено, що зазначені в акті перевірки від 30.12.2015 договори комерційного посередництва між ТОВ «Метротайл-Україна» та СПД (ФОП) були укладені без ділової мети, не були оплачені чи здійснені без фактичного руху активів та змін у власному капіталі і зобов`язаннях платника податків, відповідно без отримання економічного ефекту.

Навпаки, всі такі зауваження контролюючого органу, як свідчать матеріали справи, підтверджуються звітами агента; актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); платіжними дорученнями та видатковими накладними на підтвердження реалізації товару.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що виходячи з специфіки послуг як предмета господарської операції, вищезазначені документи є достатнім доказом на підтвердження факту виконання фізичними особами-підприємцями вказаних послуг з комерційного посередництва.

Щодо доводів відповідача, що акти надання послуг не розкривають їх змісту та обсягу, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 02.08.2020 по справі №560/711/19, від 02.04.2020 по справі №160/93/19, від 27.04.2022 по справі №200/5932/19, від 09.11.2022 по справі №320/5306/19, відповідно до якої ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Крім того, відповідачем не надано жодного рішення суду відносно ТОВ «Метротайл-Україна» (або їх контрагентів), яке б набрало законної сили та яке прийнято в порядку статті 551 ГК України, чи рішення суду, ухвалене в порядку статті 234 ЦК України, щодо фіктивності правочину, тобто щодо вчинення правочину без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Відповідачем також не вказано на рішення суду про визнання укладеного з контрагентами правочину недійсними із підстав його суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як передбачено приписами частини 3 статті 228 ЦК України. Не представлено рішення суду, яке б було ухвалено в порядку статті 207 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав їх невідповідності вимогам закону, або вчинення з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Усі інші аргументи і доводи позивача та відповідача, визначених у відзиві на позов, відповіді на відзив та додаткових письмових, не змінюють висновків суду.

За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 № є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо правомірності висновків контролюючого органу про завищення податкового кредиту, в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 335 488 грн., в тому числі основний платіж в сумі 268 390 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 67 098 грн. (податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 №000961304).

Згідно з висновків акту перевірки, контролюючим органом встановлено, порушення ТОВ «Метротайл-Україна» вимог п.п. 14.1.181, п.185.1 ст. 185, п. 188.1, ст. 188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в наслідок чого відбулось заниження податку на додану вартість на загальну суму 444 043 грн.

На підставі акту перевірки, за зазначеним порушенням контролюючим органом було прийняте податкове повідомлення - рішення від 16.01. 2016 року № 000961304, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 440 043 грн. та за штрафними санкціями в сумі 111 580 грн.

Позивач частково не погоджується із зазначеним податковим повідомленням - рішенням, зокрема в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 335 488 грн., в тому числі основний платіж в сумі 268 390 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 67 098 грн., а саме: щодо збільшення грошового зобов`язання на суму податку на додану вартість в розмірі 214 333 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Внєшснабторг» (договір поставки №09/09-13 від 09.09.2013) та в частині збільшення суми грошового зобов`язання на суму 54 057 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Гранд Проф Торг».

Так, щодо взаємовідносин між ТОВ «Метротайл-Україна» з ТОВ «Внешснабторг» суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, 09.09.2013 між ТОВ «Метротайл-Україна» в якості покупця та ТОВ «Внешснабторг» в якості постачальника укладено Догорів поставки №09/09-13 (далі - Договір 09/09-13), згідно з умовами якого продавець продає, а покупець купує та оплачує товар покрівельні матеріали, в асортименті та кількості, зазначеній до рахунках/ рахунках-фактурах продавця які є невід`ємною частиною цього договору.

Порядок проведення розрахунків сторонами узгоджено у розділі 4 Договору №09/09-13, оплата за товар здійснюється згідно рахунків-фактур шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Розрахунки за цим договором здійснюються протягом 90 банківських днів з дати отримання товару покупцем.

Сторонами обумовлено наступний порядок, умови та терміни поставки товару:

Пункт 6.1 Договору продаж товару здійснюється на підставі письмової або усної (шляхом телефонного зв`язку) заявки покупця, в якій повинно бути вказано асортимент замовленого товару, його кількість.

Згідно з заявкою покупця продавець оформляє рахунок-фактуру, в якій вказує найменування, вартість та кількість товару. Рахунок-фактура може бути направлена покупцю факсом або електронною поштою. (пункт 6.2)

Згідно з пунктом 6.3 договору №09/09-13 що строки поставки кожної окремої партії товару узгоджується сторонами та встановлюються наявністю товару на складі продавця, строками надходження товару на склад Продавця.

Додатковою угодою №1 до договору №09/09-13 від 27.09.2013 сторонами узгоджено, що поставка товару здійснюється транспортом продавця та за його рахунок на склад продавця за адресою: м.Київ, пров. Приладний, 10.

На виконання умов договору №09/09-13, 30.09.2013 Постачальником сформовано рахунок фактуру №СФ-0000038 на поставку будівельних(покрівельних) матеріалів згідно асортименту на суму 1285998,75 грн. з них 214333,12 грн. ПДВ.

Відповідно до видаткової накладної №РН-000038 від 30.09.2013 Постачальником відвантажено товар згідно вищезазначеного рахунку.

Товарно-транспортною накладною №191/39 підтверджено поставку товару згідно вищезазначених документів позивачу - ТОВ «МЕТРОТАЙЛ Україна».

За фактом настання першої події, відповідно до положень ст. 198.1 ст. 198 ПК України, ТОВ «Внешснабторг сформовано та направлено на реєстрацію податкову накладну №59 від 30.09.2013 на суму 1285998,75 грн.

За таких умов до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість ТОВ «Метротайл-Україна» включено ПДВ по взаємовідносини з ТОВ «Внешснабторг» на загальну суму 389986,45 грн., в тому числі на підставі податкової накладної №59 від 30.09.2013, сформованої на виконання договору поставки від 09.09.2013 на суму 1285998, 75 грн., в тому числі ПДВ 214333,12 грн.

Згідно з актом перевірки, в частині договору поставки №09/09-13 від 09.09.3013, контролюючим органом було встановлено, що в межах вказаного договору, згідно видаткової накладної РН-000038 від 30.09.2013 ТОВ «Внешснабторг» передало а ТОВ «Метротайл-Україна» прийняло наступний товар: бітумна черепиця 4760 кв.м; коньково-карнизна плитка 1180 шт.; підкладковий шар ПЕ-1,5 1460 шт.; бітумна мастика в тюб.310 мл. - 532 шт.

Разом з тим, згідно висновків акту, до перевірки не надано документів, які б підтверджували факт транспортування даного товару; оприбуткування або подальшу реалізацію товару; отримання та подальше використання в господарській діяльності наведених ТМЦ чи інших первинних документів підтверджуючих реальність здійснення вказаної операції. У видатковій накладній також не зазначено походження товару, а саме марку виробника.

Станом на 31.12.2014 вказаний товар, згідно даних бухгалтерського обліку, позивачем не реалізовано.

Крім того станом на написання акту перевірки в ІС «Податковий блок» наявна наступна інформація щодо ТОВ «Внешснабторг» : стан платника податків 0; інформація про основні засоби відсутня; податкова декларація за 2014 рік не подана; свідоцтво платника ПДВ анульовано 12.06.2014.

Згідно обліково-сальдових відомостей по рах.631 по контрагенту «ТОВ «Внєшснабторг» станом на 31.12.2014 рахується кредиторська заборгованість в сумі 2339918,75 грн. в тому числі за вказаний товар 1285998,75 грн.

За результатом інвентаризації та проведення звірки наявності товарів придбаних у ТОВ «Внешснабторг», які станом на 31.12.2014 не реалізовані, згідно даних позивача на складі обліковано і фактично знаходиться: коньково-карнизна плитка 110 шт.(з 1180 згідно видаткової накладної) та підкладковий шар ПЕ-1,5 167 шт. (з 1460 згідно видаткової накладної).

За таких умов посадові особи контролюючого органу дійшли висновку про завищення ТОВ «Метротайл-Україна» по взаємовідносинах з ТОВ «Внешснабторг» податкового кредиту на загальну суму 389 986,45 грн., в тому числі за вказаним договором - 214 333,12 грн.

Щодо взаємовідносин між ТОВ «Метротайл-Україна» з ТОВ «Гранд Проф Торг», суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2013 між ТОВ «Метротайл-Україна» в якості покупця та ТОВ «ГРАНД ПРОФ ТОРГ» в якості постачальника укладено Догорів поставки №13/05 (далі - Договір 13/05) згідно умов якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар будівельні матеріали, а продавець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку та на умовах, визначених у договорі.

Згідно пункту 1.2 Договору №13/05 предметом постачання є елементи кріплення в асортименті та пиломатеріали відповідно до рахунків-фактур, накладних, що є невід`ємною частиною цього договору.

Сторонами обумовлено (пункт 4.1. Договору 13/05), що строки по ставки товару визначені у термін 5 робочих днів з дати підписання договору з постачальником.

Датою постачання є дата розвантаження та прийняття за кількістю та якістю товару, одержаного покупцем за товаротранспортною накладною (п.4.3. Договору №13/05).

Порядок проведення розрахунків сторонами узгоджено у розділі 5 договору №13/05.

Зокрема, покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, передбаченою у рахунках фактур, та накладних, які додаються до цього договору.

Оплата за поставлений товар здійснюється протягом 90 календарних днів з дати отримання товару покупцем.

Розрахунки, згідно пункту 6.1, узгоджено проводити за кожну поставлену партію товару у безготівкову порядку грошовим переказом.

На виконання умов договору №13/05, 29.05.2013 постачальником сформовано рахунок фактуру №СФ-0000029 на поставку будівельних матеріалів згідно переліку на суму 54513,60 з них 9085,60 грн. ПДВ.

Відповідно до видаткової накладної №РН-000035 від 30.05.2013 постачальник передав товар у власність покупцю.

За фактом настання першої події, відповідно до положень ст. 198.1 ст. 198 ПК України, ТОВ «ГРАНД ПРОФ ТОРГ» сформовано та направлено на реєстрацію податкову накладну №324 від 30.05.2013 на суму 54513,60 грн.

Також на виконання умов договору №13/05, 29.05.2013 постачальником сформовано рахунок фактуру №СФ-0000030 на поставку будівельних матеріалів згідно переліку на суму 269828,64 з них 44971,44 грн. ПДВ.

Відповідно до видаткової накладної №РН-000037 від 30.05.2013 постачальник передав товар у власність покупцю.

За фактом настання першої події, відповідно до положень ст. 198.1 ст. 198 ПК України, ТОВ «ГРАНД ПРОФ ТОРГ» сформовано податкову накладну №321 від 30.05.2013 на суму 269828,64 грн.

За таких умов до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість ТОВ «Метротайл-Україна» включено ПДВ, на загальну суму 54 057,04 грн., по взаємовідносини з ТОВ «Гранд Проф Торг», зокрема, на підставі податкових накладних №321 та №324 від 30.05.2013 сформованих на виконання договору поставки будівельних матеріалів №14.06/2013 від 14.06.2013.

Згідно акту перевірки в частині договору поставки №14.06/2013 від 14.06.2013, контролюючим органом було встановлено, що в межах вказаного договору, згідно видаткової накладної №РН-000035 від 30.05.2013 ТОВ «Гранд Проф Торг» передало а ТОВ «Метротайл-Україна» прийняло: турбоВинт 152мм. 1000шт.; цвяхи 5,5*150мм.- 100шт.; цвяхи 50(гвинтові, насічка) 150шт.; фанера для посилення вузлів- 100шт.; руберойд в рулонах- 60 шт.; саморіз 4,2*106 мм- 100упак..; покрівельні само різи- 10000шт.; акриловий герметик для зовнішніх робіт -80шт.; бітумна мастика в тюб., 310 мл. -100шт. на загальну суму 54 513,60 грн., в тому числі ПДВ 9 085,60 грн. Згідно видаткової накладна №РН-000035 від 30.05.2013: обрізні матеріали(дерева хвойних порід) 800шт.; обрізні матеріали (дерев хвойних порід) 380 шт.; дошка не обрізна (товщина 25-30 мм) 1000шт.; рейка 50*50, довжина 4, 5 м. 5740ншт. на загальну суму 269 828 грн., в тому числі ПДВ 44 971,44 грн.

Разом з тим, згідно висновків, що містяться в акті, до перевірки не надано документів, які б фактично підтверджували факт транспортування вказаного товару; оприбуткування або подальшу реалізацію ТМЦ інших первинних документів, підтверджуючих реальність здійснення, отримання та подальше використання в господарській діяльності наведених в видаткових накладних ТМЦ.

Крім того, на час написання акту в ІС «Податковий блок» була наявна наступна інформація щодо ТОВ «Гранд Проф Торг»: стан платника податків 8 (внесено інформацію про відсутність за місцем знаходження); інформація про основні засоби відсутня; не подано декларацію з податку на прибуток за 2014 рік; фінансовий звіт суб`єкта малого господарювання за 2014 рік.

Згідно обліково-сальдових відомостей по рах.631 по контрагенту «ТОВ «Гранд Проф Торг» станом на 31.12.2014 рахується кредиторська заборгованість в сумі 324342,24 грн.

За результатом інвентаризації та проведення звірки наявності товарів придбаних у ТОВ «Гранд Проф Торг», які станом на 31.12.2014 не реалізовані, згідно даних позивача на складі обліковано і фактично знаходиться: турбоВинт 152мм. 1000шт. (з 1000 придбаних); цвяхи 5,5*150мм.- 100шт.(з 100 придбаних); цвяхи 50(гвинтові, насічка) 150шт.(з 150 придбаних); фанера для посилення вузлів- 100шт.(з 100 придбаної); руберойд в рулонах- 60 шт.(з 60 придбаних); саморіз 4,2*106 мм- 100упак..(з 100 придбаних); покрівельні саморізи- 10000шт.(з 10000 придбаних); акриловий герметик для зовнішніх робіт -80шт.(з 80 придбаних); бітумна мастика в тюб., 310 мл. -100шт. (з 100 придбаних).

Водночас, при проведенні інвентаризації не встановлено марку виробника товарів, що не дає змоги підтвердити реальність придбання товарів.

Враховуючи викладене посадові особи контролюючого органу дійшли висновку про завищення ТОВ «Метротайл-Україна» по взаємовідносинах з ТОВ «Гранд Проф Торг» податкового кредиту на загальну суму 54 057 грн.

При вирішенні спору в цій частині суд виходить з наступного.

Згідно пояснень позивача, всупереч вимогам договору ТОВ «Внешенабторг» поставлено товар, який не відповідає комплектністю, про що сформовано Акт про виявлені дефекти товарів (зовнішній брак) від 01.10.2013 р. з постачання продукції невідповідної за якістю та комплектністю стандартам та технічними умовам.

Оскільки, згідно претензії, Постачальник не забрав неякісний товар та не здійснив його заміну позивач відмовився здійснювати оплату товару.

Враховуючи ту обставину, що строк позовної давності по зобов`язанням, що виникли з межах договору поставки з ТОВ «Внешснабторг», протягом перевіряємого періоду не сплив, позивач поки не списав наявну у нього кредиторську заборгованість.

Щодо зауважень контролюючого органу про анулювання свідоцтва на додану вартість 12.06.2014 р. контрагента Позивача ТОВ «Внешснабторт» слід зауважити, що вказана обставина не могла вплинути на правовідносини, які виникли між Позивачем та його контрагентом у 2013 році та відповідно до яких у контрагента Позивача виникли податкові зобов`язання, а у Позивача виникло право на податковий кредит. Анулювання свідоцтва на додану вартість контрагента мало місце лише 12 червня 2014 р., тобто після формування ним податкової накладної №59 від 30.09.2013 р. за операцією, вчиненою сторонами в межах договору поставки № 09/09-13 від 09.09.2013 р.

Тобто на момент формування податкової накладної № 59 від 30.09.2013 ТОВ «Внешснабторг» мав діюче свідоцтво платника податку на додану вартість.

Стосовно висновків контролюючого органу, що ґрунтуються, зокрема, на відсутності у контрагентів Позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності, а саме відсутності основних фондів, необхідної кількості трудових ресурсів, що свідчить про те, що операції з контрагентами не мали мети реального настання правових наслідків, суд зауважує наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, господарські операції є такими, що вчинені у межах господарської діяльності, лише за наявності розумних економічних причин (ділової мети). Операція, позбавлена таких економічних причин, не підлягає відображенню в податковому обліку.

Слід зазначити, що платник, плануючи господарську діяльність, повинен прагнути до отримання економічного ефекту за рахунок приросту (збереження) активів, а не від мінімізації податкових платежів. Тому мотивація суб`єкта господарювання при вступі у господарські правовідносини повинна ґрунтуватися на тому, що розмір очікуваного доходу від господарської операції повинен бути істотним у порівнянні з розміром очікуваної податкової вигоди.

Необхідно враховувати, що ділова мета господарської операції є недобросовісною у разі домінування податкової мети (зниження податкового навантаження, одержання податкових пільг та переваг тощо) над комерційною метою. Господарською може бути визнана лише правомірна діяльність платника податку, вчинювана саме з метою одержання доходу, а не з метою заниження податкових зобов`язань.

Суд зауважує, що можлива відсутність у контрагентів Позивача матеріально - технічної бази не може слугувати безумовною підставою для здійснення висновку щодо відсутності факту продажу ними товарів та відсутності реальних правових наслідків внаслідок вчинення господарських операцій в межах вказаних договорів поставки.

Крім того, в підтвердження таких доводів контролюючим органом в свою чергу не наведено жодного доказу.

Так, зі змісту Акту перевірки вбачається, що зауваження контролюючого органу пов`язані з наявною податковою інформацією.

Однак така інформація не є самостійною та достатньою підставою для висновку про нездійснення господарських операцій платників податків та про порушення саме позивачем податкового законодавства.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №804/1984/16, в якій Верховний Суд вказує на те, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої, та злагодженості дій між ними. Крім того, колегія суддів зазначила, що висновки про відсутність у контрагентів по ланцюгу постачання трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДФС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Суд також ураховує позицію Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №П/811/3228/14. У вказаній постанові Верховний Суд зазначає, що будь-яка податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, у тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2019 у справі №826/16601/18 зазначив, що не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей для виконання взятих на себе зобов`язань посилання податкового органу на відсутність достатньої кількості штатних одиниць, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару (послуг) відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 24.01.2018 у справі №824/942/13, від 14.03.2018 у справі №803/1198/16.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ГРАНД ПРОФ ТОРГ».

Згідно пояснень позивача, всупереч вимогам договору ТОВ «Гранд Проф Торг» не було надано необхідну товаросупровідну документацію технічну документацію на товар та гарантійні талони, що фактично унеможливлювало продаж товару, про що позивачем як покупцем сформовано акт 30.05.2013. Оскільки на вимогу позивача контрагент таку документацію не надав, позивач відмовився здійснювати оплату товару.

При цьому, з наявних документів вбачається, що за спливом строк позовної Позивачем було прийнято рішення по списанню кредиторської заборгованості за видатковими накладними №РН - 000037 від 30.05.2013 (сума ПДВ - 44 971,44 грн.) та № PH - 000035 від 30.05.2013 (сума ПДВ 9 085,60 грн.), на загальну сума податку на додану вартість 54 057,04 грн.

Підтвердженням списання кредиторської заборгованості за договором поставки № 13/05 від 13.05.2013 по взаємовідносинам з ТОВ «Гранд Проф Торг» є відображення кредиторської заборгованості за видатковими накладними на рахунку 717 (Кредит) у бухгалтерському обліку як дохід від списання кредиторської заборгованості та нарахування податкових зобов`язань у вигляді податку на додану вартість в загальній сумі 54 057,04 грн., що дорівнює сумі податкового кредиту за зазначеними видатковими накладними, на рахунку 6415 (Кредит).

Зазначена операція підтверджується наказом ТОВ «Метротайл Україна» №23 - оф від 21.09.2016 «Про списання кредиторської спливом строку позовної давності», у зв`язку зі бухгалтерською довідкою ТОВ «Метротайл - Україна» № 23 - оф від 21.09.2016 р., податковою накладною ТОВ «Метротайл - Україна» від 21.09.2016 р. № 294 (податкові зобов`язання на суму 54 057,04 грн.).

У підпункті 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України наведено визначення поняття безнадійної заборгованості - це заборгованість, зокрема, за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

При цьому сума заборгованості, яка залишилася нестягненою після закінчення строку позовної давності, визнається безповоротною фінансовою допомогою (п.п. 14.1.257 Податкового кодексу України).

Відповідно до Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій передбачено, що на субрахунку 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» узагальнюється інформація про доходи від списання кредиторської заборгованості, що виникла в ході операційного циклу, по закінченню строку позовної давності.

Згідно з п.44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

В контексті зазначеного, оскільки позивач включив кредиторську заборгованість в дохід у звітному періоді, в якому минув строк позовної давності, у нього виник обов`язок нарахування податкових зобов`язань.

Таким чином, в результаті списання кредиторської заборгованості внаслідок спливу строку позовної давності по взаємовідносинам з ТОВ «Гранд Проф Торг», позивачем правомірно віднесено податкові зобов`язання в сумі 54 057,04 грн до податкового кредиту.

Щодо зауважень контролюючого органу щодо відсутності ТТН з операціях з ТОВ «Гранд Проф Торг».

Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила №363).

Відповідно до пункту 1 цих Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року №207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Переліку наявність ТТН є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - накладна не оформлюється.

Таким чином, ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Відсутність ТТН, тим не менш, не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася, а причини відсутності ТТН у кожному конкретному випадку мають бути досліджені судом.

Більше того, правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25 лютого 2021 року (справа №803/1684/17, адміністративне провадження №К/9901/51649/18, ЄДРСРУ №95176997), від 21 січня 2021 року (справа №813/2204/17, адміністративне провадження №К/9901/35740/18, ЄДРСРУ №94328053), від 24 травня 2019 року (справа №826/7423/16), від 6 лютого 2018 року (справа №816/166/15-а), від 11 вересня 2018 року (справа №804/4787/16) передбачають, що транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу або поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже, відсутність у позивача деяких товарно-транспортних накладних або наявність в них певних недоліків не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій.

Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним судом у постанові від 11 вересня 2018 року по справі №804/4787/16 (провадження №К/9901/3335/17).

Стосовно доводів контролюючого органу про відсутність у первинних документах даних щодо походження товару - марки виробника товарів, що не дає змоги підтвердити реальність придбання товарів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження товару та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування. Тобто, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Крім того, суд відхиляє доводи контролюючого органу про необхідність зазначення походження товару у видатковій накладній з огляду на наступне.

Вимоги до оформлення видаткової накладної визначає ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88.

Зокрема, видаткова накладна повинна містити такі обов`язкові реквізити:

назва документа; дата складання; назва компанії, яка передає товар;зміст і обсяг господарської операції; для платників ПДВ сума ПДВ; одиниця виміру господарської операції; посади осіб, які провели господарську операцію; особисті підписи осіб, які здійснили господарську операцію.

При цьому, нормативно визначеного обов`язку зазначення в первинному документі джерела походження товару / виробника немає.

Крім того, видаткова накладна складається постачальником в разі фактичного здійснення господарської операції з придбання основних засобів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, готової продукції, а отже вказаним документам не можна підтвердити чи спростувати виникнення у платника податків від`ємного значення з ПДВ у перевіряємому періоді.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно Конституцією встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі статтею 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Податковий кодекс України містить наступні нормативні положення щодо порядку формування податкового кредиту та сплати зобов`язань з податку на додану вартість (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.1 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до вимог п. 201.4 ст.201 ПК України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п. 201.6 ст.201 ПК України).

Податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Беручи до уваги наведені вище норми закону, необхідною умовою для віднесення платником ПДВ до податкового кредиту звітного періоду сум ПДВ, включених в ціну придбаних товарів (послуг), є факт придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника.

Закон не ставить у залежність необхідність попередньої сплати ПДВ до бюджету кінцевим споживачем чи первісним постачальником як умову для формування податкового кредиту платника податку.

Аналіз господарської діяльності платника податку повинен здійснюватися на підставі даних його податкового, бухгалтерського обліку та відповідності їх дійсному економічному змісту операцій.

За таких умов, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

Доводи податкового органу щодо неправомірності віднесення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 268390 грн., відповідно заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 268 390 грн. не знайшли свого документального підтвердження.

Тому прийняте на основі таких висновків податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 №000961304 в частині основного платежу 268 390 грн. та штрафу 67 098 грн. не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 157 896 (сто п`ятдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень, в тому числі: за основним платежем в розмірі 126 317 (сто двадцять шість тисяч триста сімнадцять) гривень та штрафними(фінансовими) санкціями в розмірі 31 579 (тридцять одна тисяча п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.01.2016 № 000961304, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 551 623 (п`ятсот п`ятдесят одна тисяча шістсот двадцять три) гривні, в тому числі: за основним платежем 440 043 ( чотириста сорок тисяч сорок три) гривні та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 111 580 (сто одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, в частині збільшення суми грошового зобов`язання у розмірі 335 488 (триста тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень: в тому числі: за основним платежем 268 390 ( двісті шістдесят вісім тисяч триста дев`яносто) гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 67 098 (шістдесят сім тисяч дев`яносто вісім) гривень.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метротайл - Україна" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судовий збір у розмірі 7400 (сім тисяч чотириста ) гривень 76 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 18 квітня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Метротайл - Україна" (пров Приладний б 10,Київ 164,03164, ЄДРПОУ/РНОКПП 36391685)

Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ,04116, ЄДРПОУ/РНОКПП 44116011)

Суддя С.А. Борискін