Справа № 320/40007/24
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.06.2024 № 61 про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 30.05.2024, виходячи з розміру 76% її суддівської винагороди, зазначеної у довідці Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 № 02.7-36/95 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з виплатою недоотриманих сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.06.2024 № 61 є протиправним, прийнятим за відсутності передбачених законом підстав та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин у справі. Свої доводи обґрунтовує тим, що станом на дату звернення позивача із заявою підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці передбачені Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці територіальними Пенсійного фонду України, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 були відсутні. Звернув увагу на те, що змін розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді не проводилось, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для перерахунку довічного грошового утримання позивача.

У судовому засідання 17.04.2025 вирішувалось питання про наявність або відсутність конфлікту інтересів, враховуючи, що позивач працювала на посаді судді в Шостому апеляційному адміністративному суді.

Колегія суддів зазначає, що не вбачає підстав для подання заяв про самовідвід, представниками відповідача зазначено, що відводи не заявляються, повністю довіряють складу суду, отже підстави, які перешкоджають подальшому розгляду справи відсутні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 76% від суддівської винагороди, визначеної у довідці Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 № 02.7-36/111.

При розрахунку посадового окладу ОСОБА_1 . Шостим апеляційним адміністративним судом використане значення показника прожиткового мінімуму, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, що передбачений абзацом п`ятим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у розмірі 2 102,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі №320/33380/23, яке набрало законної сили, такі дії Шостого апеляційного адміністративного суду визнано протиправними та зобов`язано Шостий апеляційний адміністративний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 11.07.2023, розмір якої розрахований виходячи з посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частин третьої, четвертої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн, що встановлений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі №320/33380/23, яке набрало законної сили, Шостий апеляційний адміністративний суд видав довідку від 12.03.2024 № 02.7-36/95, згідно з якою посадовий оклад ОСОБА_1 станом на 11.07.2023 складає 167 750,00 грн, загальний розмір суддівської винагороди - 310 337,50 грн.

30.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок призначеного їй щомісячного довічного грошового забезпечення на підставі довідки Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 № 02.7-36/95.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.06.2024 №61 у здійсненні такого перерахунку позивачу відмовлено.

Відмова мотивована тим, що станом на 11.07.2023 не відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди, оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» складає 2 021,00 грн.

Вважаючи протиправними рішення відповідача про відмову в перерахунку грошового утримання судді у відставці, позивач звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивача до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі нової довідки Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 № 02.7-36/95 обумовлене необхідністю відновлення її порушених прав на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у належному розмірі, що сталося з вини органу, який видав довідку з помилковими показниками.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно з частиною четвертою статті 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Абзацом першим пункту 6 розділу ІV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 12.03.2008 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1) передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Абзацом другим пункту 6 розділу ІV Порядку № 3-1 встановлено, що звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці.

Згідно з пунктом 7 розділу ІV Порядку № 3-1 документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою встановленого зразка, до якої була додана копія довідки Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 № 02.7-36/95.

Однак Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило в проведенні перерахунку з посиланням на обставину, яка не була визначена позивачем в якості підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Так, відповідач зазначив, що у 2024 році не відбулося зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з якого встановлюється базовий розмір посадового окладу судді, тобто не відбулося зміни розміру складових суддівської винагороди.

Вказані доводи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є необґрунтованими, адже складовою суддівської винагороди є «прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року», а не «прожитковий мінімум для працездатних осіб, з якого встановлюється базовий розмір посадового окладу судді». Крім того підставою для звернення за перерахунком стало неправильне визначення розміру суддівської винагороди в довідці Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 № 02.7-36/111, на підставі якої ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання з 11.07.2023, а не підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024 році.

Таким чином, позиція Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відсутності підстав для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на підставі довідки Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 № 02.7-36/95 з мотивів незмінності розміру «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з якого встановлюється базовий розмір посадового окладу судді», є такою, що не відповідає дійсним обставинам звернення ОСОБА_1 із заявою від 30.05.2024.

Положеннями частини другою статі 130 Конституції України передбачено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Частиною першою статті 135 Закону № 1402-VIII встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду складає 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Частинами п`ятою-восьмою статті 135 Закону № 1402-VIII встановлено умови виплати та розмір щомісячних доплат суддям, розмір яких встановлюється у процентному відношенні до посадового окладу.

Аналіз наведених положень Закону № 1402-VIII свідчить про те, що розмір посадового окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, прямо залежить від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року. Всі інші складові суддівської винагороди, у тому числі, доплата за вислугу років, доплата за науковий ступінь, доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, а також допомога на оздоровлення, розраховуються із посадового окладу судді.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян врегульовано Законом України від 15.07.1999 № 966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон № 966-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 966-XIV прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 був визначений в абзаці четвертому статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та складав 2 684,00 грн.

Законом № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, Шостий апеляційний адміністративний суд неправильно визначився із розрахунковою величиною при обчисленні розміру суддівської винагороди ОСОБА_1 при видачі довідки від 11.07.2023 № 02.7-36/111. Суд помилково розрахував суддівську винагороду позивача, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 грн, який передбачений абзацом п`ятим, а не четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Протиправність зазначених дій Шостого апеляційного адміністративного суду встановлена рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі №320/33380/23, яке набрало законної сили.

На виконання рішення суду Шостим апеляційним адміністративним судом видана нова довідка від 12.03.2024 № 02.7-36/95, яка містить правильний розрахунок розміру суддівської винагороди позивача.

Таким чином, звернення ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі нової довідки Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 № 02.7-36/95 зумовлене необхідністю відновлення її порушених прав на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у належному розмірі, що сталося з вини органу, який видав довідку з помилковими показниками.

Позивачем дотриманий порядок звернення до органу Пенсійного фонду для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та подано органу Пенсійного фонду відповідну заяву та нову довідку про суддівську винагороду від 12.03.2024 № 02.7-36/95.

У той же час, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві при прийнятті рішення від 05.06.2024 № 61 не враховано усіх обставин, що мають значення для його прийняття, що призвело до протиправної відмови у здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та порушення права позивача на належне матеріальне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2024 у справі № 990/305/23.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 також зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Також в рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.06.2024 № 61 про відмову у здійсненні перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 № 02.7-36/95, виданої на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 320/33380/23, та, відповідно, наявність підстав для його скасування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві від 25.04.2024 № 61 здійснено перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи з відсоткового показника 76% від розміру суддівської винагороди.

Значення відсоткового показника розміру суддівської винагороди позивачем не оспорюється та відповідачем не заперечується, а тому в межах розгляду даної справи вказані обставини доказуванню не підлягають.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 30.05.2024, виходячи з розміру 76% її суддівської винагороди, зазначеної у довідці Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 № 02.7-36/95 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з виплатою недоотриманих сум.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21.04.2025.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна