Справа № 360/505/25
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/505/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Луганській області щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації, у зв`язку із несвоєчасно виплаченою цим органом ПФУ пенсією за вислугу років за період травня-червня, серпня-листопада 2018 року у жовтні-грудні 2024 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області нарахувати та виплатити на користь позивача відповідну компенсацію втрати частини грошових доходів (пенсії за вислугу років) за період травня-червня, серпня-листопада 2018 року, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у жовтні-грудні 2024 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ГУ ПФУ в Луганській області у жовтні-грудні 2024 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі № 360/2717/21 виплачено заборгованість із пенсії за вислугу років за період травня-червня, серпня-листопада 2018 року у загальному розмірі 7083,00 грн, а саме: 21 жовтня 2024 року 2361,00 грн, 12 листопада 2024 року 2361,00 грн та 09 грудня 2024 року 2361,00 грн відповідно.

На звернення позивача від 24 січня 2025 року через веб-портал ПФУ щодо нарахування та виплати відповідної компенсації втрати частини доходів листом від 03 лютого 2025 року № 700-493/П-02/8-1200/25 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило про виплату позивачу сум пенсії, облікованих після виконання рішення суду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), невиплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», зазначив при цьому, що підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів відсутні.

До теперішнього часу відповідну компенсацію ГУ ПФУ в Луганській області позивачу не виплачено.

З посиланням на положення Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 15, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , ГУ ПФУ в Луганській області подало відзив на позовну заяву від 01 квітня 2025 року б/№, вказуючи на те, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та має реєстрацію внутрішньо переміщеної особи.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі № 360/2717/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість пенсії за вислугу років з 01 травня 2018 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року на рахунок, відкритий у АТ «Ощадбанк».

ГУ ПФУ в Луганській області в частині негайного виконання рішення у межах виплати пенсії за один місяць у серпні 2021 року здійснено нарахування пенсії за травень 2018 у сумі 5265,25 грн. Загальна сума, облікована в ГУ ПФУ в Луганській області після виконання рішення суду, складає 26326,25 грн.

Виплата сум пенсії, облікованих після виконання рішення суду, проводиться ОСОБА_1 за нормами Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165.

Протягом 2022-2024 років на умовах, визначених Постановою № 1165, в межах виділеного фінансування проведено погашення заборгованості на суму 11573,22 грн. Залишок станом на 21 березня 2025 року невиплаченої доплати на виконання вищезазначеного рішення суду складає 14753,03 грн. Наступні виплати здійснюватимуться в межах наявного фінансового ресурсу.

Про все вищеозначене позивачу було повідомлено листом від 03 лютого 2025 року № 700-493/П-02/8-1200/25 у відповідь на її звернення на вебпортал Пенсійного фонду України ВЕБ-12001-Ф-С-25-014765, яке зареєстроване в ГУ ПФУ в Луганській області 24 січня 2025 року за вхідним № 493/П-1200-25.

Щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною її виплатою зазначено, що відповідно до частини другої статті 72 Закону № 1058-IV кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Статтею 73 цього Закону визначений вичерпний перелік цілей, на які використовуються кошти Пенсійного фонду України, і встановлено заборону використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Відшкодування шкоди цим Законом не передбачено.

Отже, немає законодавчих та інших правових підстав щодо виплати з коштів Пенсійного фонду України будь-яких відшкодувань шкоди, оскільки бюджетом Пенсійного фонду України, який кожного року затверджується Кабінетом Міністрів України, не передбачено витрат на зазначені цілі.

Виплата коштів на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі № 360/2717/21 ОСОБА_1 буде здійснюватись в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

З урахуванням вказаного ГУ ПФУ в Луганській області просить відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1

02 квітня 2025 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій з мотивів, наведених у позові, вона просить задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , видане Пенсійним фондом України, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14 листопада 2014 року № 919-3178.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі № 360/2717/21 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості по пенсії 01 травня 2018 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість пенсії за вислугу років з 01 травня 2018 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року на рахунок, відкритий у АТ «Ощадбанк». Рішення суду звернути до негайного виконання у межах виплати позивачу пенсії за один місяць.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі № 360/2717/21 ОСОБА_1 в частині негайного виконання рішення у межах виплати пенсії за один місяць у серпні 2021 року здійснено нарахування пенсії за травень 2018 у розмірі 5265,25 грн, проведено нарахування заборгованості пенсії, що у за період з 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року у загальному розмірі складає 26326,25 грн, що підтверджується розрахунком.

Відповідно до інформації щодо виплати заборгованості нарахованої на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року по справі 360/2717/21 ОСОБА_1 за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2024 року, який перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області, сума виплаченої пенсії складає 11573,22 грн, а саме: 22 листопада 2022 року виплачено 530,00 грн, 23 грудня 2022 року 02,18 грн, 25 липня 2023 року 557,32 грн, 15 вересня 2023 року 2093,00 грн, 24 жовтня 2023 року 1303,00 грн, 16 листопада 2023 року 04,10 грн, 21 грудня 2023 року 00,62 грн, 21 жовтня 2024 року 2361,00 грн, 12 листопада 2024 року 2361,00 грн, 09 грудня 2024 року 2361,00 грн.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Луганській області із заявою від 29 жовтня 2024 року та 24 січня 2025 року, в яких просила нарахувати та виплатити компенсацію частини втрати доходів (пенсії за вислугу років) згідно з частиною другою статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», частини першої статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, у зв`язку з порушенням строків їх виплати у жовтні-грудні 2024 року.

Листами від 18 листопада 2024 року № 8719-8559/П-02/8-1200/24 та від 03 лютого 2025 року № 700-493/П-02/8-1200/25 ГУ ПФУ в Луганській області повідомив позивача, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі № 360/2717/21 зобов`язано Головне управління виплатити заборгованість пенсії за вислугу років з 01 травня 2018 по 30 червня 2018 та з 01 серпня 2018 по 30 листопада 2018 на рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк». Вимоги щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів на ГУ ПФУ в Луганській області вищезазначеним рішенням суду покладено не було. Загальна сума, облікована в ГУ ПФУ в Луганській області після виконання рішення суду складає 26326,25 грн. Протягом 2022-2024 років на умовах, визначених постановою № 1165, в межах виділеного фінансування Вам проведено погашення заборгованості на суму 9212,22 грн. Залишок невиплаченої доплати на виконання рішення суду складає 17114,03 грн. Виплата сум пенсії, облікованих після виконання рішення суду, проведено за нормами Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року. № 1165.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 55 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 46 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-ІІІ).

Стаття 1 Закону № 2050-III визначає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-III, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

У відповідності до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 даного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2001 року № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Пунктами 2, 3 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Тобто, з аналізу норм Закону № 2050-III та Порядку № 159 вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) наявні порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) відбулася затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації передбаченої Законом № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу, який не має разовий характер, проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Таким чином, за змістом наведених норм обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

При цьому, використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ та пункті 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03 липня 2017 року (справа №521/940/17).

Також суд враховує, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 квітня 2024 року справа № 560/8194/20 вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року,17 листопада 2021 року, 27 липня 2022 року, 11 травня 2023 року (справи №№ 240/186/20, 460/4188/20, 460/783/20, 460/786/20, відповідно) про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону № 2050-ІІІ та сформулювати такі висновки:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом № 2050-ІІІ строк у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240, для залишення позовної заяви без розгляду;

г) отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку. Відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

Судом установлено, що відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року по справі № 360/2717/21 позивачу виплачено 21 жовтня 2024 року 2361,00 грн, 12 листопада 2024 року 2361,00 грн, 09 грудня 2024 року 2361,00 грн.

В наведеній постанові Верховного суду від 02 квітня 2024 року (пункти 31-34) зазначено, що аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку - органу Пенсійного фонду України) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії.

Відповідно до абзацу першого частини 47 Закону № 1058-IV в редакції, чинній на час розгляду питання про виконання окремої ухвали, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Позивач мав заборгованість по пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року у розмірі 26326,25 грн, а отже, за правилами абзацу першого статті 47 Закону № 1058-IV пенсія за червень 2018 року мала бути виплачена ГУ ПФУ в Луганській області не пізніше 25 липня 2018 року, за серпень 2018 року 25 жовтня 2018 року і т.д.

Отже позивач набув право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за весь час затримки виплати з пенсії з липня 2018 року по день фактичної виплати у жовтні-грудні 2024 року.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Луганській області щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року за весь час затримки виплати з липня 2018 року по день фактичної виплати у жовтні-грудні 2024 року.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року за весь час затримки виплати з липня 2018 року по день фактичної виплати у жовтні-грудні 2024 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених у цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджено квитанцією від 11 березня 2025 року № AU8D-879S-85QE.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання пенсії у належному розмірі як складової частини права на соціальний захист і спір виник внаслідок неправильних дій територіального органу Пенсійного фонду України, судовий збір у розмірі 968,96 грн до Державного бюджету України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сіверськодонецьк, Луганська область, 93404) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року за весь час затримки виплати з липня 2018 року по день фактичної виплати у жовтні-грудні 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року за весь час затримки виплати з липня 2018 року по день фактичної виплати у жовтні-грудні 2024 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Кисіль