Справа № 380/19541/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/19541/23 пров. № А/857/3539/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Демидюк О. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОНЕНТРІ» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі № 380/19541/23 (головуюча суддя Сидор Н. Т., м. Львів, повний текст судового рішення складено 23.12.2024) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОНЕНТРІ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2023 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОНЕНТРІ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Львівській області від 24.07.2023 №17004/13-02-07-05, від 24.07.2023 № 16998/13-01-07-05, від 24.07.2023 № 17002/13-01-07-05.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЛІОНЕНТРІ» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 16.06.2023 №16393/13-01-07-05/43216410, в якому відповідач дійшов помилкових висновків про заниження позивачем суми податкових зобов`язань з ПДВ за період з вересня 2021 року по березень 2023 року на загальну суму ПДВ 2 566 641 грн. Крім того, податковий орган дійшов хибних висновків, що позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ на цю ж суму у зв`язку із не нараховуванням податкових зобов`язань, виходячи з бази оподаткування за товарами/послугами, необоротними активами, якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в неоподаткованих операціях на загальну суму 15 399 845,28 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІОНЕНТРІ», подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано ті самі доводи, що і в обгрунтування позовних вимог. Крім того, апелянт зазначає, що ТзОВ «ЛІОНЕНТРІ» чітко знало, що товари, роботи, послуги, необоротні активи, які придбаваються, надалі повністю використовуватимуться в оподатковуваних ПДВ операціях в межах господарської діяльності згідно з КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Набуте у власність в періоді, що перевірявся, нерухоме майно обліковується як капітальні інвестиції та не введено платником податку в експлуатацію. Для забезпечення здійснення такого виду діяльності в майбутньому ТзОВ «ЛІОНЕНТРІ» набув у власність нежитлові приміщення. Використання транспортних засобів стосувалось реалізації директором управлінських функцій щодо забезпечення здійснення в майбутньому виду діяльності КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що відноситься до оподатковуваних операцій.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІОНЕНТРІ» () зареєстроване як юридична особа 06.09.2019 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності позивача є оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність - код КВЕД 63.11.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОНЕНТРІ» () з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складено акт від 16.06.2023 №16393/13-01-07-05/43216410.

Перевіркою встановлено порушення платником податків: п. 198.5 ст.198, п. 200.1, п.200.4. ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податкове зобов`язання всього на загальну суму 2 566 641 грн, що призвело до завищення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (р.20.2.1 податкової декларації з податку на додану вартість) за березень 2023 року в сумі 1 168 984 грн. та занижено податок на додану вартість за період з вересня 2021 по березня 2023 в сумі 1 397 657 грн, в тому числі: за травень 2022 року - 591 104 грн., за серпень 2022 року - 36 183 грн., за вересень 2022 року -2 457 грн., за листопад 2022 року - 40 000 грн., за лютий 2023 року - 680 510 грн., за березень 2023 року - 47403 грн.; п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІОНЕНТРІ» не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму ПДВ - 2 566 640,87 грн, в тому числі: за травень 2022 року - 591 103,50 грн, за серпень 2022 року - 36 183,33 грн., за вересень 2022 року - 2 457,40 грн., за листопад 2022 року - 228 002 грн., за грудень 2022 року - 74 118 грн., за січень 2022 року - 333 333 грн., за лютий 2023 року - 680 510,20 грн., за березень 2023 року - 620 933,45 грн.

На підставі акту перевірки від 16.06.2023 №16393/13-01-07-05/43216410 відповідачем 24.07.2023 прийнято податкові повідомлення-рішення: форми «ПН» № 17004/13-02-07-05, яким застосований штраф за платежем з податку на додану вартість у сумі 24414,35 грн; форми «В1» № 16998/13-01-07-05, яким за зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за березень 2023 року застосований штраф з податку на додану вартість у сумі 1 461 230 грн; форми «Р» №17002/13-01-07-05, яким занижено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1747 071,25 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п.199.1 ст.199 ПК України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

При цьому, за господарською операцією з придбання основних фондів, необоротних активів, такі фонди/активи включається до складу податкового кредиту незалежно від того, чи почали основні фонди використовуватись у господарській діяльності. Проте у разі, якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України, платник ПДВ зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання та скласти зведену податкову накладну і зареєструвати її у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У подальшому, у разі, коли платник ПДВ починає використовувати основні фонди у господарській діяльності, він має право зменшити суму податкових зобов`язань шляхом складання розрахунку коригування до податкової накладної про нарахування податкових зобов`язань.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «ЛІОНЕНТРІ» за період з вересня 2021 по березень 2023 року здійснило придбання товарів (робіт, послуг) з податком на додану вартість у наступних контрагентів/постачальників: 1) ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» (32801497) - майнові права на нежитлові приміщення у житловому будинку по вул. Зеленій, 261, 263, 265 у м. Львові на загальну суму 6441 186,72 грн, в тому числі ПДВ 1073531,12 грн; 2) ТОВ «САХАРА» (31138408) - виконання системи термостатичної автоматики згідно договору 28/10/22ЯВА, влаштування котельні на об`єкті по вул. Стуса, 12 кв. 17 згідно договору 27/07/22ЯВА від 27.07.2022, котел електричний Tronic Heat 3500 12 UA, вентилятор Soler&Palau TD-160/100 № SILENT, розповітрювач автоматичний 3/8xl/2 з відс. клапаном, коліно із зовнішньою різьбою aplex F50 PROFI FT 16-Rnl/2, геотермальний тепловий насос Eco Touch DS 5056, ST, тощо на загальну суму 1 007 211,12 грн, в тому числі ПДВ 167 868,52 грн; 3) ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» (38008514) - клей для плитки Т-80 (25кг) Silteka на загальну суму 22 607,16 грн, в тому числі ПДВ 3767,86 грн; 4) ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» (33880354) - загальний легковий універсал Mercedes-Benz Gle 400, 2022 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 на загальну суму 4 083 061 грн., в тому числі ПДВ в сумі 680 510,20 грн; 5) ТОВ «АЛЬФА -ЛІЗИНГ Україна» (33942232) - автомобіль BMW Х7 М501 xDrive, 2021 року виготовлення, послуги з надання дозволу про виїзд за кордон, відшкодування додаткових витрат на загальну суму 3 546 621 грн, в тому числі ПДВ 591 103,50 грн; 6) ТОВ «АРІЯ МОТОРС» (35563414) - сервісна консультація біля автомобіля, балансування передніх та задніх коліс на стенді, електронне вимірювання параметрів ходової частини з KDS, регулювання задньої осі автомобіля, регулювання передньої осі автомобіля, перевірка автомобіля з діагностичною с-мою, додаткові роботи по сидіннях, інсталяція дорожніх карт с-ми навігації, тощо на загальну суму 475 568,76 грн, в тому числі ПДВ 79261,46 грн; 7) ПАТ «ГАЛИЧИНА-АВТО» (32801235) - решітка радіатора, накладка AMG на решітці радіатора, тягарець клейкий Н4.60г(100шт), пакет для коліс, прямокутної форми з логотипом Mercedes-Benz автошина 315-40R21 M+S ІІIV Scorpion Winter Pirelli (МО), килимки салону, бампер (передній) в зборі зняти, встановити передній бампер в зборі: розібрати, зібрати, при необх. замінити деталь (-і) (бампер знятий), доповнення до: передній бампер зняти, встановити на а/м з камерою з оглядом 360 градусів, електричний модуль управління активною системою екстреного гальмування відкалібрувати (після короткого тесту), короткий тест виконати, система допомоги водієві перевірити (після прискореної перевірки), 4 колеса у зборі зняти, встановити 4 колеса в зборі на балансувальному стенді, відбалансувати 4 шини, замінити систему контролю давлення в шинах (RDK) на загальну суму 61 374,72 грн, в тому числі ПДВ 10 229,12 грн.

Протягом періоду, який перевірявся, ТОВ «ЛІОНЕНТРІ» не нараховувало податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування за товарами/послугами, необоротними активами, якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в неоподаткованих операціях на загальну суму 15 399 845,28 грн, в тому числі ПДВ - 2 566 640,88 грн, а саме: в травні 2022 року на суму 3 546 621 грн. в тому числі ПДВ - 591 103,50 грн; в серпні 2022 року на суму 217 099,98 грн, в тому числі ПДВ - 36 183,33 грн; в вересні 2022 року на суму 14 744,40 грн., в тому числі ПДВ - 2 457,40 грн; в листопаді 2022 року на суму 1 368 012 грн. в тому числі ПДВ - 228 002 грн.; в грудні 2022 року на суму 444 708 грн., в тому числі ПДВ - 74 118 грн; в січні 2023 року на суму 1 999 998 грн., в тому числі ПДВ - 333 333 грн; в лютому 2023 року на суму 4 083 061,20 грн., в тому числі ПДВ - 680 510,20 грн; в березні 2023 на суму 3 725 600,70 грн в тому числі ПДВ - 620 933,45 грн.

Апелянт вказує, що вказані об`єкти нерухомого майна у господарській діяльності позивача не використовуються, а у випадку якби ТОВ «ЛІОНЕНТРІ» почало використовувати придбані об`єкти нерухомості у позивача виник би обов`язок визначити податкові зобов`язання та скласти податкові накладні.

У ході перевірки встановлено, що ТОВ «ЛІОНЕНТРІ» в додатку 3 до декларації з ПДВ за березень 2023 року задекларовано суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню в сумі 1168984 грн. з відображенням періоду виникнення від`ємного значення звітного (податкового) періоду: вересень 2021 року на суму 70350,31 грн. по контрагенту/постачальнику ТОВ «САХАРА»; листопад 2021 року на суму 166 666,67 грн. по контрагенту/постачальнику ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ»; грудень 2021 року на суму 5 717,97 грн. по контрагенту/постачальнику ТОВ «САХАРА» в сумі 4293,22 грн. та ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» в сумі 1424,75 грн.; лютий 2022 року на суму 2 343,11 грн. по контрагенту/постачальнику ПП «ЛЕОПОЛІСБУД»; травень 2022 року на суму 66 583,33 грн. по контрагенту/постачальнику ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ»; червень 2022 року на суму 166666,67 грн. по контрагенту/постачальнику ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ»; жовтень 2022 року на суму 166500 грн. по контрагенту/постачальнику ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ»; грудень 2022 року на суму 83333,33 грн. по контрагенту/постачальнику ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ»; січень 2023 року на суму 250000 грн. по контрагенту/постачальнику ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ»; березень 2023 року на суму 173781,12 грн. по контрагенту/постачальнику ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ».

Відповідно до поданих декларацій з ПДВ підприємством сформований податковий кредит та включено в додаток 1 декларації за вересень 2021 року - 0 грн, листопад 2021 року - 0 грн, грудень 2021 року - 0 грн, лютий 2022 року - 0 грн, травень 2022 року - 0 грн, червень 2022 року - 0 грн, жовтень 2022 року - 0 грн, грудень 2022 року на суму 74118 грн. по постачальниках ТОВ «САХАРА» в сумі 70 350,31 грн. та ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» в сумі 3767,86 грн, січень 2023 року на суму 333333 грн. по постачальнику ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ», березень 2023 року на суму 573 531 грн. по постачальнику ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ».

Щодо твердження про необхідність застосування в даному випадку підпункту «а» пункту 198.5 статті 198 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище, відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Однак, фактичні обставини даної справи не підпадають під жоден підпункт пункту 198.5 статті 198 ПК України.

Так, апелянт посилається на те, що нежитлові приміщення придбавались з метою здавання їх в оренду, після приведення їх у належний технічний стан та введення ТОВ «ЛІОНЕНТРІ» їх в експлуатацію. Щодо транспортного засобу, то ним користується директор ТОВ «ЛІОНЕНТРІ» з метою реалізації власних управлінських функцій щодо забезпечення здійснення в майбутньому виду діяльності КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що відноситься до оподатковуваних видів діяльності.

Апелянт наголошує, що на момент виникнення першої події він чітко знав, що товари, роботи, послуги, які придбаваються, надалі повністю використовуватимуться в оподатковуваних ПДВ операціях в межах господарської діяльності згідно з КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Зважаючи на те, що момент використання таких товарів (робіт, послуг) ще не наступив, то й у позивача ще не виник обов`язок нарахувати податкові зобов`язання.

Колегія суддів вважає такий підхід обгрунтованим, адже у апелянта є зареєстрований КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, а використання такого нерухомого майна в неоподатковуваних операціях є неможливим.

Так, згідно рахунку 15 «Капітальні інвестиції», набуте у власність нерухоме майно в періоді, що перевірявся обліковується як капітальні інвестиції та не введено в експлуатацію.

З урахуванням наведеного вище, наявні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2023 № 17004/13-02-07-05, оскільки у позивача не виник обов`язок скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

У той же час, порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано ст. 200 ПК України.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Визначення поняття «капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи» міститься в Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року №92 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 травня 2000 року за №288/4509; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Положення «Основні засоби»). Це витрати на будівництво, реконструкцію, модернізацію (інші поліпшення, що збільшують первісну (переоцінену) вартість), виготовлення, придбання об`єктів матеріальних необоротних активів (у тому числі необоротних матеріальних активів, призначених для заміни діючих, і устаткування для монтажу), що здійснюються підприємством.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану розрахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року №291 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за №93/4186; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), збільшення зазнаних витрат на придбання або створення матеріальних та нематеріальних необоротних активів відображається за дебетом рахунку 15 «Капітальні інвестиції», а за кредитом цього рахунку - їх зменшення (введення в дію, прийняття в експлуатацію придбаних або створених нематеріальних активів тощо).

Водночас рахунок 10 «Основні засоби» призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух власних або отриманих на умовах фінансової оренди об`єктів і орендованих цілісних майнових комплексів, які віднесені до складу основних засобів, а також об`єктів інвестиційної нерухомості.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Перелік осіб, які не мають права на отримання бюджетного відшкодування, визначений у пункті 200.5 статті 200 ПК України. Зокрема, це особи, які мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що відповідно до пункту 200.5 статті 200 ПК України платники податку, які мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, мають право на таке відшкодування, якщо за даними бухгалтерського та податкового обліку податковий кредит нарахований внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи). Передбачене зазначеною нормою право на отримання бюджетного відшкодування не пов`язане з моментом надходження основних засобів на баланс підприємства та відображенням їх на рахунку 10 «Основні засоби».

Таким чином, якщо зазнані підприємством витрати на будівництво, реконструкцію, модернізацію (інші поліпшення, що збільшують первісну (переоцінену) вартість), виготовлення, придбання об`єктів матеріальних необоротних активів (у тому числі необоротних матеріальних активів, призначених для заміни діючих, і устаткування для монтажу) відображені на рахунку 15 «Капітальні інвестиції», це підприємство має право на отримання бюджетного відшкодування.

Така ж правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 20 січня 2015 року (справи №21-316а14, №21-514а14), а також постановах Верховного Суду, зокрема, але не виключно від 27 лютого 2020 року (справа №817/321/17), від 15 жовтня 2019 року (справа №803/3519/15), від 20 червня 2019 року (справа № 802/4928/13-а), від 28 травня 2019 року (справа №813/805/15), від 21 березня 2019 року (справа №804/3654/16), від 25 березня 2020 року (справа №640/7113/19), від 16 лютого 2021 року (справа №813/843/15), від 16 травня 2022 року (справа №808/6759/14).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що податковим органом підтверджено завищення заявленої позивачем до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість по декларації, що свідчить про правомірність податкових повідомленьрішень від 24.07.2023 № 16998/13-01-07-05 та від 24.07.2023 № 17002/13-01-07-05.

Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає, що винесене судом першої інстанції рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що по суті розгляду вказаної справи позовні вимоги позивача задоволено, то відповідно до ст.139 КАС України із відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір на суму 59 048 грн. за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОНЕНТРІ» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі №380/19541/23 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОНЕНТРІ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 24.07.2023 №17004/13-02-07-05, від 24.07.2023 №16998/13-01-07-05, від 24.07.2023 № 17002/13-01-07-05.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОНЕНТРІ» (адреса: м. Львів, вул. Зарицьких, 5, офіс 12; ) 59 048 (п`ятдесят дев`ять тисяч сорок вісім) грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 18.04.2025