Справа № 640/28152/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 квітня 2025 року Справа № 640/28152/21 ЗП/280/116/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СЕКТОР" (ЄДРПОУ 015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 5, ЛІТЕРА А, офіс 7) до Головного управління ДПС у м. Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СЕКТОР" (далі позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № 294650416 від 19 квітня 2021 року на суму 6320,55 грн та №294670416 від 19 квітня 2021 року на суму 19861,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підприємстві позивача проведено камеральну перевірку по дотриманню вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету, за результатами проведення якої посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві складено Акт №19493/Ж5/26-15- 04-16-18 від 11 берзезня 2021 року та податкові повідомлення-рішення форми «Ш» №294650416 від 19 квітня 2021 року на суму 6 320,55 грн. та форми «Ш» №294670416 від 19 квітня 2021 року на суму 19861,90 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «СЕКТОР» не погоджується з висновками перевірки від 11 березня 2021 року та винесеними податковими повідомленнями- рішеннями, оскільки вважає їх такими, що суперечить податковому законодавству. Вказує, що 17 листопада 2020 року зареєстровано зведені податкові накладні №2 від 30 січня 2020 року, № 3 від 30 січня 2020 року, №4 від 30 січня 2020 року та направлено уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок до декларацій з податку на додану вартість за січень, лютий та березень 2020 року від 17 листопада 2020 року. Штраф у розмірі трьох відсотків сплачено платіжним дорученням № 671 від 6 листопада 2020 року в сумі 10 056,00 грн. Позивач не погоджується з граничним термом сплати та кількістю днів затримки, які зазначені в акті перевірки та розрахунках штрафних санкцій до податкових повідомлень-рішень від 19 квітня 2021 року. Зазначає, що граничний строк сплати повинен бути 30 листопада 2020 року. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СЕКТОР" залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Позивачем 25 жовтня 2021 року на виконання вимог ухвали подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Зокрема, долучено платіжне доручення про сплату судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

16 лютого 2022 року від представника відповідача на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на позов, який містить заперечення проти задоволення позову. Відповідач вказує, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, якій залежить від терміну прострочення. Окрім того, зазначає про правомірність оскражуваних повідомлень- рішень, а також про правильність розрахунків, проведених за ним. У задоволонні позову просить відмовити.

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ Окружним адміністративним судом міста Києва справу надіслано до Київського окружного адміністративного суду.

На виконання Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року №399, Київським окружним адміністративним судом передано справу до Запорізькому окружному адміністративному суду.

Справа надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду 14 лютого 2025 року.

Відповідно до вимог статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України та за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, адміністративну справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Татаринову Д.В.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СЕКТОР" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення прийнято до провадження. Розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні, без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання.

Судом встановлено, що Головне управління ДПС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, згідно порядку встановленого пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СЕКТОР" щодо дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету.

За результатами проведення перевірки посадовоими особами Головного управління ДПС у м. Києві складено акт «Про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до буджету Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СЕКТОР" від 11 березнґ 2021 року №19493/Ж5/26-15-04-16-18 (далі Акт), з урахуванням якого встановлено факт порушення ТОВ «БК «СЕКТОР» вимог пункту 50.1 статті 50, пункту 57.1 статті 57, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, порушено граничні строки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Згідну акту перевірки, посадовими особами відповідача під час проведення камеральної первірки станом на 17 листпоада 2020 року встановлено, що відповідно інтегрованої картки платника (далі - ІКП) ТОВ «БК «СЕКТОР», обліковується податковий борг в сумі 335 082,00 грн. по податковим зобов`язанням зазначеним в уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з ПДВ, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з граничним терміном сплати 17 листопада 2020 року, який фактично погашався з 27 листопада 2020 року по 20 січня 2021 року.

Згідно таблиці 1 акту перевірки позивачем погашено податковий борг за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань за податку на додану вартість у зв`язку із виправленням помилокок: № від 11 листопада 2020 року - 20 січня 2021 року із затримкою у 64 календарних дні; № від 17 листопада 2020 року - 20 січня 2021 року із затримкою у 64 календарних дні; № від 17 листопада 2020 року - 20 січня 2021 року із затримкою у 64 календарних дні; № від 17 листпоада 2020 ркоу - 20 січня 2021 року із затримкою у 34 календарних дні; № від 17 листпоада 2020 ркоу 27 листопада 2020 року - із затримкою у у 10 календарних днів.

Позивачем підтверджуються встановлені перевіркою дати сплати податкових зобов`зань з податку на додану вартість за уточнюючими розрахунками поданими 17 листопада 2020 року.

Відповідно на момент сплати позивачу нараховано штраф за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання згідно з ппунктом 124.1 статті 124 ПК України у розмірі 5 та 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві винесено податкові повідомленння рішення від 19 квітня 2021 року №294650416 про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 5% у сумі 6 320,55 грн. та від 19 квітня 2021 року №294670416 про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 10% у сумі 19 861,90 грн.

Не погодившись з вищезазначеними податковими повідомленнями рішеннями ГУ ДПС у м. Києві, ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СЕКТОР» звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою на податкові повідомлення-рішення, однак рішеням Державної податкової служби України від 13 версеня 2021 року №20891/6/99-00-06-03-02-06 скаргу ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СЕКТОР» залишено без задоволення.

Вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними з підстав невірного визначення податковим органом граничного строку сплати податкових зобов`язань, що призвело до невірного визначення кількості днів затримки сплати, позивач звернувся до суду із данниим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.

Згідно з підпунктом 50.1. статті 50 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Підпунктом «а» пункту 50.1 статті 50 ПК України встановено, що платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним.

З аналізу наведеного слідує, що платник податків при встановлені факту заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф. Тобто, у розглядаємому випадку при подані уточнюючого розрахунку з подтку на додану вартість 17 листопада 2020 року сплата податкового зобов`язання поинна була відбутись 17 листопада 2020 року разом з сплатою штрафу.

Вказане свідчить про помилковість висновків предстианика позивача щодо невірного визначення податковим органом граничного строку сплати податкових зобов`язань, що призвело до невірного визначення кількості днів затримки сплати.

Але, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За визначенням підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2.5 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 червня 2013 року № 165, проводиться камеральна перевірка, за наслідками якої складається (формується) у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки. Зразки форм актів про результати камеральної перевірки наведено у додатку 2 до Методичних рекомендацій.

З аналізу наведених норм вбачається, що камеральна перевірка є способом здійснення податкового контролю, який проводиться в приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності.

У свою чергу, метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності арифметичних та/або методологічних помилок, інших відомостей, які призвели до заниження або завищення податкових зобов`язань чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

За визначенням підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Таким чином, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків і зборів є предметом виключно документальної перевірки.

У Акті відповідачем констатовано несвоєчасність сплати податку на додану вартість до бюджету, що відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України є предметом саме документальної, а не камеральної перевірки.

З огляду на встановлені обставини та законодавче регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати повноту нарахування і сплати позивачем податків, позаяк камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки.

Даний висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 травня 2019 року у справі № 804/8228/14, від 23 липня 2020 року у справі № 805/1584/17-а.

Зважаючи на викладене у сукупності та враховуючи незаконність проведення контролюючим органом перевірки, результати якої оформлені Актом, суд дійшов висновку, що вказані обставини унеможливлюють виникнення правових наслідків такої перевірки, у тому числі, визначення за її наслідками грошових зобов`язань оскаржуваними у цій справі податковими повідомленнями-рішеннями.

Вказана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 826/442/13-а, від 17 грудня 2020 року у справі № 810/1625/16 та від 23 листопада 2023 року у справі № 640/7643/21.

Враховуючи викладене, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві, прийнято на підставі незаконної перевірки, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 версеня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СЕКТОР" з обмеженою відповідальністю задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № 294650416 від 19 квітня 2021 року на суму 6320,55 грн та №294670416 від 19 квітня 2021 року на суму 19861,90 грн., прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СЕКТОР" (ЄДРПОУ 015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 5, ЛІТЕРА А, офіс 7) 4 540, 00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21 квітня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов