Справа № 730/1016/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 730/1016/24 Суддя першої інстанції: Сергій КЛОПОТ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів - Оксененка О.М., Черпака Ю.К.,

при секретарі - Рожок В.В.,

за участі - ОСОБА_1 ,- представника позивача; Савченко В.М., -

представник відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ поліції №3 (м. Борзна) Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року ОСОБА_2 (далі - позивач; ОСОБА_2 ), через свого представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - представник позивача; ФОП ОСОБА_1 ), звернувся в Чернігівський окружний адміністративний суд з позовом до Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач; Борзнянський ВДВС), третя особа - Відділ поліції №3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області (далі - третя особа; Відділ поліції №3), в якому просив визнати протиправною бездіяльність Борзнянського ВДВС щодо неповернення виконавчого документа - постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року про накладання стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 14 березня 2024 року головного державного виконавця Борзнянського ВДВС Савченко В.М. у виконавчому провадженні НОМЕР_3.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначив, що відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про стягувача не звільняє боржника від обов`язку його виконувати, а також не є підставою для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання цього рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло, а надійшло 02 квітня 2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ФОП ОСОБА_1 про ухвалення окремої ухвали щодо наявності підстав для відкриття дисциплінарного провадження та відсторонення від займаної посади судді Чернігівського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 з направленням такої окремої ухвали до Вищої ради правосуддя, оскільки вона, маючи загальний стаж роботи на посаді судді понад 16 років, порушила процесуальні норми, постановивши 25 вересня 2024 року ухвалу про закриття провадження у цій справі, яку було скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Після усунення вказаних в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків, суд 26 березня 2025 року відкрив апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 квітня 2025 року.

За змістом частини сьомої статті 287 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційних скарг по справі №730/1016/24 на розумний строк - до 16 квітня 2025 року.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд задовольнити вимоги повністю з викладених у ній мотивів і підстав.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника відповідача необхідно задовольнити, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року - скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року у справі №730/1189/23 (а.с.131-132) ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). У вступній та резолютивній частинах вказаної постанови зазначено наступне: «розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , студента, за ч.5 ст.126 КУпАП … ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться за місцем проживання ОСОБА_2 . Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн".

14 березня 2024 року до Борзнянського ВДВС надійшла заява Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2024 року про примусове виконання постанови від 13 листопада 2023 року по справі №730/1189/23 і в той же день відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 (а.с.5).

Вважаючи протиправною бездіяльність Борзнянського ВДВС, яка полягає у неповерненні виконавчого документа, а саме: постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року, ОСОБА_2 звернувся в Чернігівський окружний адміністративний суд з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , Чернігівський окружний адміністративний суд прийшов до висновку про те, що Борзнянський ВДВС, отримавши постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року у справі №730/1189/23, у відповідності до пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), мав підстави для її повернення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам Чернігівського окружного адміністративного суду від 16січня 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду виходить з наступного.

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами першою, другою статті 74 Закону №1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

У частині першій статті 287 КАС України зазначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII встановлено вимоги до виконавчого документа, а саме, у виконавчому документі зазначаються:

1. назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2. дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3. повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), тата народження боржника - фізичної особи;

4. ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5. резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6. дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7. строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Отже, у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 4 Закону №1404-VIII, такий документ має бути повернений стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року по справі №730/1189/23 про накладання стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_2 , в якій наявна необхідна, в розумінні частини першої статті 4 Закону №1404-VIII, інформація про боржника.

До того ж, Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі №815/6844/17 дійшов такого висновку: «При цьому повернення виконавчого документу згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виключно з підстав відсутності певних реквізитів (ідентифікаційного номеру тощо) неодноразово визнавалось Верховним Судом проявом надмірного формалізму».

Отже, повернення виконавчого документа виключно з підстав відсутності в ньому певних реквізитів неодноразово визнавалось Верховним Судом проявом надмірного формалізму.

Разом з тим, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного звертає увагу на те, що стягувачем у даному випадку є орган державної влади, зокрема, Відділ поліції №3, реквізити якого наявні в постанові від 14 березня 2024 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3.

З огляду на вищезазначене, у державного виконавця Борзнянського ВДВС, при отриманні виконавчого документа, зокрема, постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року по справі №730/1189/23, були відсутні підстави для його повернення у відповідності до пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII.

Зважаючи на наведене, є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що Борзнянський ВДВС, отримавши постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року по справі №730/1189/23, мав повернути її, у відповідності до пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII.

Враховуючи вищевикладене, головний державний виконавець Борзнянського ВДВС Савченко В.М., приймаючи постанову від 14 березня 2024 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3, діяла у межах наданих їй законом своїх повноважень та у спосіб визначений законом, а відтак підстави для скасування такої постанови відсутні.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням Борзнянського ВДВС про те, що відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про стягувача не звільняє боржника ОСОБА_2 від обов`язку його виконувати.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пунктів 1, 4 частини першої статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції від 16 січня 2025 року слід скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене вище, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 , - представника позивача Носенка Вадима Андрійовича, про ухвалення окремої ухвали відносно судді Чернігівського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 , оскільки постановлена нею ухвала від 25 вересня 2024 року була предметом перегляду іншої судової колегії апеляційного суду.

Керуючись статтями 242-244, 250, 281, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання Рейніш Леоніда Валерійовича, який представляє інтереси позивача ОСОБА_2 , про постановлення окремої ухвали щодо наявності підстав для відкриття дисциплінарного провадження та відсторонення від займаної посади судді Чернігівського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 з направленням такої ухвали до Вищої ради правосуддя - відмовити.

Апеляційну скаргу Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у справі №730/1016/24 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ поліції №3 (м. Борзна) Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови, - відмовити.

Постанова набирає законної сили моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді О.М. Оксененко

Ю.К. Черпак

Повний текст постанови складено та підписано 16 квітня 2025 року.