Справа № 360/597/25
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду після усунення її недоліків та відкриття провадження у справі

21 квітня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/597/25
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., перевіривши матеріали за позовною заявою адвоката Малишевського Олексія Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Малишевського Олексія Ігоровича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час військового стану», виходячи з розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, тавмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за вересень 2022 року та за період з листопада 2022 року по 15 березня 2024 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час військового стану», виходячи з розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за вересень 2022 року та за період з листопада 2022 року по 15 березня 2024 року.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивача 11.03.2022 на підставі Указу Президента України №691/2022 «Про загальну мобілізацію» було мобілізовано до лав Збройних Сил України та зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 .

10.05.2022 позивач отримав мінно-вибухову травму, травматичне відчленування правої верхньої кінцівки, вогнепальне осколкове поранення тазової ділянки з вогнепальним переломом крижової та правої здухвинної кісток, правого стегна з вогнепальним переломом стегнової кістки, обох гомілок.

До вересня 2022 року позивачу здійснювалось нарахування під час перебування на лікуванні після поранення 97500 грн та у жовтні 2022 року здійснено нарахування виплати у розмірі 100500 грн.

В подальшому припинено виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн всупереч приписам пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

На свої неодноразові звернення до військової частини щодо причин не нарахування додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, позивач не отримував відповідей і в березні 2024 після звернення на гарячу лінію Міністерства оборони України було повідомлено листом від 08.03.2024 за вих. № 1914/2/56/71/1736, що розпочато службове розслідування і про результати якої позивача буде повідомлено, але до теперішнього часу нарахування не здійснені і відповіді не надані.

29.10.2024 позивача на підставі пп. «б» п.2 ч.4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу «за станом здоров`я» звільнено (демобілізовано) у відставку, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2024 №331.

Відповідно до довідок про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.11.2024 № 11076 та №11077, виданих позивачу, зазначено про нарахування йому виплат за період з жовтня 2022 по вересень 2024, які не містять суми, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.0.2022 № 168.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату йому додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн, оскільки він перебував на лікуванні після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з врахуванням періодів перебування у відпустці у зв`язку з пораненням у період з вересня 2022 року до дати звільнення за станом здоров`я - 29.10.2024.

Ухвалою суду від 27.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.04.2025 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвал суду від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Після усунення недоліків позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження в адміністративній справі не встановлено, у зв`язку з чим вважаю за необхідне відкрити провадження у справі.

Щодо заявленого клопотання про поновлення строку звернення суд зазначає таке.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що позивач був вимушений збирати велику кількості медичних документів та періодичо виїжджати з міста Нікополь Дніпропетровської області в безпечний регіон. Крім того, у відповіді відповідача від 30.01.2025 відсутня відмова у здійсненні виплати додаткової винагороди, а повідомлено, що проводиться перевірка наявності всіх підтвердних документів та зазначено, що враховуючи ситуацію, яка склалась на території України, що унеможливлює надання документів у встановлені терміни.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).

Відповідно до частин першої, шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В рішеннях по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В даному випадку, зважаючи на доводи позивача, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду, та з метою запобігання порушенню права позивача на судовий захист вважає за необхідне поновити строк звернення до суду.

Відповідно до статей 12, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України вказана справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини першої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (частина третя статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 5, 77, 160, 168, 171, 174, 175, 257, 260, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у цій справі.

Справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Заяву адвоката Малишевського Олексія Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

Визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 у адміністративній справі № 360/597/25.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в строк до 12 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» надіслати суду:

- відзив на позовну заяву (відзив) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів;

- довідку про проходження позивачем служби;

- засвідчені належним чином копії наказів про надання позивачу відпусток у період з вересня 2022 року по березень 2024 року;

- довідку про розмір грошового забезпечення позивача нарахованого та фактично виплаченого за період з вересня 2022 року по березень 202 року включно з визначенням усіх її складових;

- докази (копії наказів, розпоряджень, доручень, тощо) щодо нарахування (не нарахування) та виплати (невиплати) позивачу додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн у період за період з вересня 2022 року по березень 2024 року;

- інформацію щодо перебування позивача на військовій службі у період з вересня 2022 року по березень 2024 року, в тому числі відпустках та лікарняних;

- відомості щодо поранення позивача 10.05.2022.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Справа розглядатиметься суддею Борзаницею С.В. одноособово.

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud1270/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяС.В. Борзаниця