Справа № 640/22242/21
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/22242/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому позивач просить суд визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09 квітня 2021 року № .

Позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 мотивовані тим, що 22 березня 2021 року на підставі Наказу ГУ ДПС у м. Києві від 26 лютого 2021 року № 1676-п «Про проведення фактичної перевірки» співробітниками ГУ ДПС у м. Києві було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з метою здійснення контролю за дотриманням положень Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, також інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС.

За результатами перевірки встановлено, що 25 квітня 2020 року ФОП ОСОБА_1 здійснено продаж алкогольних та тютюнових виробів без наявної ліцензії на роздрібну торгівлю. Позивач зазначає, що в нього наявні ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами, строком дії до 25 квітня 2020 включно, однак відповідач незважаючи на це застосував до нього штрафні санкції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що справа буде розглядатися без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання положень Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року справу прийнято до провадження та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, судом від позивача витребувані додаткові документи у справі.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , ГУ ДПС у м. Києві 04 березня 2025 року подало відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки відповідачем було обґрунтовано застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції, оскільки останній 25 квітня 2020 року, не маючи відповідних ліцензій на право роздрібної торгівлі, здійснив продаж алкогольних і тютюнових виробів.

18 березня 2025 року ФОП ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якому позивач, посилаючись на необґрунтованість доводів відповідача, наголошує на доводах адміністративного позову та просить задовольнити його позов.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 26 березня 2015 року, як платник податків перебуває на обліку в органах ДПС, видами діяльності є: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний), 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах, 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах, 47.23 Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах, 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах, 47.21 Роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

ГУ ДПС у м. Києві відповідно до наказу від 26 лютого 2021 року № 1676-п «Про проведення фактичних перевірок» і на підставі направлень на перевірку від 15 березня 2021 року №№ 4381/26-15-07-07-01, 4382/26-15-07-07-01, проведена фактична перевірка магазину-кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якої складено акт від 23 березня 2021 № 0624/26/15/07/ НОМЕР_1 .

У ході фактичної перевірки контролюючим органом встановлено наступне:

термін дії попередньої ліцензії, виданої ФОП ОСОБА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1901460, закінчився 24 квітня 2020 року (включно). Чинна ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2001594 має термін дії з 26 квітня 2020 року до 26 квітня 2021 року.

термін дії попередньої ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 1901536 закінчився 24 квітня 2020 року (включно). Чинна ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 201678 має термін дії з 26 квітня 2020 року до 26 квітня 2021 року.

ФОП ОСОБА_1 станом на 25 квітня 2020 року не мав діючих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами на місце торгівлі магазин-кафе за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас, відповідно до фіскальних чеків, 25 квітня 2020 року встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями на суму 234,50 грн і роздрібну торгівлю тютюновими виробами на суму 190,50 грн.

Таким чином, посадові особи податкового органу дійшли висновку, що позивачем порушено вимоги статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме: 25 квітня 2020 року ФОП ОСОБА_1 здійснив роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявних відповідних ліцензій.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 09 квітня 2021 року № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції на суму 34000, грн, з яких: 17000,00 грн за продаж алкогольних напоїв за відсутності відповідної ліцензії; 17000,00 грн за продаж тютюнових виробів за відсутності відповідної ліцензії.

Не погодившись з правомірністю прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач оскаржив його в адміністративному порядку, однак скарга позивача була залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення є предметом спору, переданого на вирішення суду у цій справі.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 481/95-ВР) визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) це документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 7 Закону України від 02 березня 2015 року № 222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до частини двадцять третьої статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на всі види діяльності, передбачені статтею 15 Закону № 481/95-ВР видаються за умови обов`язкової реєстрації об`єкта оподаткування відповідно до вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, якою передбачено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу. Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю, зокрема, алкогольними напоями, тютюновими виробами додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (далі РРО), програмних реєстраторів розрахункових операцій (далі ПРРО) (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень РРО (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери ПРРО, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в контролюючих органах.

Частиною другою статті 17 Закону 481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З указаного вбачається, що суб`єкт господарювання має право на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами лише в разі наявності відповідної ліцензії, зареєстрованої у встановленому Законом порядку. У разі здійснення продажу алкогольних чи тютюнових виробів без ліцензії до господарюючого суб`єкта застосовується відповідальність, передбачена статтею 17 Закону № 481/95-ВР.

Так, судом установлено, що в ході фактичної перевірки, у позивача були наявні ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями:

ліцензія на торгівлю алкогольними напоями № 1901460, яка діяла у період з 25 квітня 2019 року до 25 квітня 2020 року; ліцензія на торгівлю алкогольними напоями № 2001594, яка була чинною на момент проведення перевірки та діяла у період з 26 квітня 2020 року до 26 квітня 2021 року.

ліцензія на торгівлю тютюновими виробами № 1901536, яка діяла у період з 25 квітня 2019 року до 25 квітня 2020 року; ліцензія на торгівлю тютюновими виробами № 2001678, яка була чинною на момент проведення перевірки та діяла у період з 26 квітня 2020 року до 26 квітня 2021 року.

Вказаною перевіркою встановлено факт реалізації позивачем 25 квітня 2020 року алкогольних напоїв на суму 234,50 грн і тютюнових виробів на суму 190,50 грн.

На думку податкового органу ФОП ОСОБА_1 станом на 25 квітня 2020 року не мав діючих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами на місце торгівлі (магазин-кафе) за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки формулювання в ліцензіях «до 25.04.2020» свідчить, що такі ліцензії припинили свою дію 24 квітня 2020 року.

Суд вважає такі висновки податкового органу необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, ні Закон 481/95-ВР, ні Податковий кодекс України не містить норми, яка регламентувала, яким чином треба обраховувати строки дії документу дозвільного характеру, зокрема, ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами.

Відповідно до частини шостої статті 17 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Згідно з частинами першою, другою статті 251 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Частина друга цієї статті передбачає, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (стаття 254 ЦК України).

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 ЦК України).

Терміни дії наданих позивачу ліцензій були обмежені уповноваженим органом настанням певного календарного дня, а саме 25 квітня 2020 року, шляхом зазначення в них прийменника «до», який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

У статті 1 Європейської конвенції про обчислення строків (ETS N 76) від 16 травня 1972 року, підписаної державами-членами Ради Європи, зазначено, що ця Конвенція застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені: a) законом або судовим чи адміністративним органом; b) органом арбітражу, якщо такий орган не встановив порядку обчислення строків; або c) сторонами, якщо порядок обчислення строків не був безпосередньо чи опосередковано узгоджений між сторонами і не визначається існуючою практикою відносин між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії «до 25.04.2020» та положень вказаної Конвенції, суд дійшов висновку про недопущення позивачем порушень вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (алкоголю і тютюну) в останній день чинності ліцензій 25 квітня 2020 року.

Аналогічний за змістом правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2018 року в справі № 803/350/17.

Таким чином, суд вважає, що станом на 25 квітня 2020 року у позивача були наявні чинні, зареєстровані належним чином, ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами, тому у ГУ ДПС у м. Києві були відсутні правові підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення про накладення штрафних санкцій на підстав статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 09 квітня 2021 року № на суму 34000,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 .

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 44116011, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 09 квітня 2021 року № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій на суму 34000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Кисіль