Справа № 200/8510/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року справа №200/8510/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , адвоката Чернохатнього Дмитра Анатолійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/8510/24 (головуючий суддя у І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення за періоди з 09.07.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 14.01.2023, з 08.03.2023 по 20.03.2023, з 02.04.2023 по 04.04.2023, з 08.05.2023 по 12.05.2023, 19.01.2024 по 27.03.2024, з 15.04.2024 по 30.09.2024 включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити суму утриманого військового збору за періоди з 09.07.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 14.01.2023, з 08.03.2023 по 20.03.2023, з 02.04.2023 по 04.04.2023, з 08.05.2023 по 12.05.2023, 19.01.2024 по 27.03.2024, з 15.04.2024 по 30.09.2024 включно.

В обґрунтування позову зазначив, що Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану від 19.06.2022 № 2308-ІХ, який набрав чинності 09.07.2022, звільнено від оподаткування військовим збором грошове забезпечення військовослужбовців на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 09.07.2022 до 29.11.2022 включно, з 05.12.2022 до 14.01.2023 включно, з 08.03.2023 до 20.03.2023 включно, а також у вересні 2024 року (1,73 грн військового збору).

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 09.07.2022 до 29.11.2022 включно, з 05.12.2022 до 14.01.2023 включно, з 08.03.2023 до 20.03.2023 включно, а також за вересень 2024 року (1,73 грн військового збору).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги відповідача.

Додаткова винагорода була запроваджена лише на період дії воєнного стану в Україні, носить виключно тимчасовий характер та не може входити до складу грошового забезпечення військовослужбовців. Спірні періоди проходження військової служби до 24.03.2023 у будь-якому випадку не можуть підпадати під звільнення від утримання військового збору, оскільки зміни, внесені згідно з Постановою КМУ № 244, відбулися лише 24.03.2023.

Після внесених змін згідно з Постановою КМУ № 244 від 17.03.2023 та до самого звільнення з військової служби позивач отримував грошове забезпечення та додаткову винагороду без врахування військового збору (у розрахунку кількості днів отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн).

Не погодившись з судовим рішенням представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги представника позивача.

Щодо періоду з 02.04.2023 по 04.04.2023, з 08.05.2023 по 12.05.2023 в рішенні суду першої інстанції відсутнє обґрунтування причин відмови в задоволенні цієї частини позовних вимог, проте у вказані періоди позивачу виплачувалася додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ № 168, у збільшеному до 100 000 грн розмірі.

Щодо періоду з 19.01.2024 по 02.02.2024 суд першої інстанції не звернув увагу на колізію між нормами абз. 3 п.п. 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та постанови КМУ від 17.03.2023 № 244, та не застосував положення ПК України, як нормативно правового акту, який має вищу юридичну силу ніж постанова КМУ.

У нормі ПК України відсутня вказівка на «райони проведення воєнних (бойових) дій», що свідчить про застосування пільги по звільненню від сплати військового збору військовослужбовців, які отримують як 30 000 грн, так і 100 000 грн. Отже, ця норма стосується всіх військовослужбовців, які отримують додаткову винагороду, незалежно від її розміру.

Щодо періоду з 03.02.2024 суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідач не утримував з позивача в цей період військовий збір, оскільки, як свідчать картки особового рахунку, відповідач у цей період відраховував військовий збір з грошового забезпечення позивача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, розглядаючи апеляційні скарги в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_2 , виданого 01.10.2014.

Відповідно до копії військового квитка серія НОМЕР_3 , виданого 19.09.2017, позивач у період з 26.02.2022 по 31.10.2024 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з копією витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 № 41 солдата запасу ОСОБА_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішено зарахувати до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначити на посаду оператора - радіотелефоніста 1 відділення спостереження взводу спостереження розвідувальної роти і вважати таким, що 26 лютого 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до копії витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.10.2024 № 328 позивача, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30 жовтня 2024 року № 252-РС, з військової служби в запас, відповідно до підпункту б (за станом здоров`я, (за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), пункту два частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, вирішено вважати таким, що 31 жовтня 2024 року справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 31 жовтня 2024 року виключений із списків особового складу військової частини, з 1 листопада 2024 року з усіх видів забезпечення військової частини.

Згідно з довідками ВЧ НОМЕР_1 № 7544 та № 7545 від 26 листопада 2024 року про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України солдат ОСОБА_1 у період з 13.03.2022 по 06.04.2022, з 30.04.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 14.01.2023, з 08.03.2023 по 20.03.2023, з 02.04.2023 по 04.04.2023, з 08.05.2023 по 12.05.2023, з 19.01.2024 по 27.03.2024, з 15.04.2024 по 30.09.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Олександрівка Херсонського району Херсонської області; АДРЕСА_1 .

Копії витягів з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) щодо виплати позивачу за спірні періоди додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (у межах спірних періодів) свідчать, що:

- за період з 09.07.2022 до 29.11.2022 включно позивачу нараховувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ № 168, у розмірі до 100 000,00 грн (накази № 1701 від 01.09.2022, № 2035 від 01.10.2022, № 2424 від 01.11.2022, № 2806 від 01.12.2022);

- за період з 05.12.2022 до 14.01.2023 включно позивачу нараховувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ № 168, у розмірі до 100 000,00 грн (накази № 15 від 02.01.2023; № 493 від 01.02.2023);

- за період з 08.03.2023 до 20.03.2023 включно позивачу нараховувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ № 168, у розмірі до 100 000,00 грн (наказ № 1225 від 01.04.2023);

- за період з 02.04.2023 до 04.04.2023 включно позивачу нараховувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ № 168, у розмірі до 1000 00,00 грн (наказ № 1586 від 01.05.2023);

- за період з 08.05.2023 до 12.05.2023 включно (з урахуванням внесених змін) позивачу нараховувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ № 168, у розмірі до 100000,00 грн (наказ № 2024 від 01.06.2023);

- за період з 03.02.2024 до 27.03.2024 включно позивачу нараховувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ № 168, у розмірі до 100 000,00 грн (накази № 68 від 02.03.2024; № 104 від 05.04.2024);

- за період з 15.04.2024 до 30.09.2024 включно позивачу нараховувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ № 168, у розмірі до 100 000,00 грн (накази № 137 від 02.05.2024; № 172 від 04.06.2024; № 202 від 04.07.2024; № 235 від 02.08.2024; № 268 від 02.09.2024; № 298 від 02.10.2024).

В періоді з 19.01.2024 до 02.02.2024 включно позивачу нараховувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ № 168, у розмірі до 30 000,00 грн (накази № 439 від 01.02.2024, № 68 від 02.03.2024).

Картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 2022, 2023, 2024 роки свідчать, що у 2022 році та до 20 березня 2023 року відповідач утримував військовий збір з грошового забезпечення позивача.

У вересні 2024 року відповідач утримав 1,73 грн військового збору, нарахованого на виплачену суму індексації грошового забезпечення (115,06 грн індексації грошового забезпечення х 1,5% ставка військового збору).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що відповідно до абз. 3 пп. 1.7 п. 16-1 підрозд.10 розд. ХХ Податкового кодексу України грошове забезпечення позивача, у тому числі додаткова винагорода, запроваджена Постановою КМУ № 168, за спірні періоди з 09.07.2022 до 29.11.2022 включно, з 05.12.2022 до 14.01.2023 включно, з 08.03.2023 до 20.03.2023 включно не підлягає оподаткуванню військовим збором.

Також у вересні 2024 року позивач не мав утримувати військовий збір, нарахований на виплачену суму індексації грошового забезпечення, оскільки індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги за період з 19.01.2024 до 02.02.2024 включно не підлягають задоволенню, оскільки позивачу нараховувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ № 168, у розмірі до 30 000,00 грн, тобто не за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Також суд першої інстанції відмовив задоволенні позовних вимог за період з 03.02.2024 (крім утриманого військового збору 1,73 грн у вересні 2024 року), оскільки відповідач не утримував військовий збір з грошового забезпечення позивача.

Обґрунтування причин відмови в задоволенні позовних вимог за період з 02.04.2023 по 04.04.2023, з 08.05.2023 по 12.05.2023 рішення суду першої інстанції не містить.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України Про правовий режим воєнного стану Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

У частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011) наведений перелік складових грошового забезпечення військовослужбовця, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджено наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260 (Порядок № 260 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення, зокрема, включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Згідно з пунктом 16 розділу І Порядку № 260 виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168, в редакції станом на 01.04.2022) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил (…) виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 1 постанови №168 в редакції станом на 01.06.2022 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил (…) виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 р. №793 внесені зміни до постанови № 168, зокрема, пункт 1 після абзацу першого доповнено новим абзацом такого змісту: Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Вказані зміни набрали чинності з 19.07.2022 та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836 внесені зміни до постанови № 168, зокрема, постанова доповнена пунктом 1-1 та 1-2 такого змісту:

Установити, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил (…), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; (…)

- військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань (…).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення» (…)

Вказані зміни набрали чинності з 11 серпня 2023 року та застосовуються в частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року.

Отже, за своєю правовою природою, додаткова винагорода у розмірі 30 000 грн та 100000 грн, запроваджена постановою КМУ № 168, є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану, та входить до складу грошового забезпечення як одноразовий додатковий вид грошового забезпечення.

З огляду на зміст пункту 1 Постанови № 168, яким регламентовано підстави та порядок виплати додаткової винагороди, така винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану, її розмір не є сталим, вона виплачується в залежності від виконання завдань, та визначається наказами командирів (начальників), тобто має тимчасовий характер.

Відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України у період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення (…) військовослужбовців та працівників Збройних Сил України (…), інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Прикінцеві положення» ПК України доповнено вищезазначеним абзацом згідно із Законом № 2308-IX від 19.06.2022, який набув чинності з 09.07.2022.

Таким чином, з набранням чинності вказаної норми (пп. 1.7 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ «Прикінцеві положення» ПК України), а саме з 09.07.2022 грошове забезпечення військовослужбовців на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації не підлягає оподаткуванню військовим збором, у тому числі і додаткова винагорода за постановою № 168.

При цьому, додаткова винагорода, виплачена відповідно до постанови № 168, є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану. Відтак ця додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця на час дії воєнного стану.

Отже, грошове забезпечення позивача, у тому числі додаткова винагорода, запроваджена постановою КМУ № 168, за спірні періоди з 09.07.2022 до 29.11.2022, з 05.12.2022 до 14.01.2023, з 08.03.2023 до 20.03.2023, з 02.04.2023 по 04.04.2023, з 08.05.2023 по 12.05.2023 та за вересень 2024 (військовий збір нарахований на виплачену суму індексації грошового забезпечення, яка є складовою грошового забезпечення військовослужбовців) не підлягає оподаткуванню військовим збором.

Також апеляційний суд погоджується з доводами представника позивача, що суд першої інстанції безпідставно виключив періоди з 02.04.2023 по 04.04.2023 та з 08.05.2023 по 12.05.2023, не навів обґрунтування такого виключення, проте з огляду на положення пп. 1.7 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ «Прикінцеві положення» ПК України, з дня набрання цієї норми чинності з 09.07.2022, змістовно та логічно, що додаткова винагорода, збільшена до 100 000 грн, яку у зазначений період отримав позивач, також не підлягає оподаткуванню військовим збором.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо періоду з 19.01.2024 по 02.02.2024, виходив з того, що у цей період позивачу виплачувалася додаткова винагорода у розмірі 30 000 грн, яка встановлена військовослужбовцям на період дії воєнного стану, тобто не за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Суд вважає такий висновок помилковим з огляду на наступне.

Як вже зазначалося вище, за приписами пункту 1-1 постанови № 168 на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил (…), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; (…)

Військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань (…)

При цьому пп. 1.7 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ «Прикінцеві положення» ПК України передбачає звільнення від оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців у період дії воєнного стану на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Проте, довідка ВЧ НОМЕР_1 № 7545 від 26 листопада 2024 року підтверджує безпосередню участь позивача в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у період з 19.01.2024 по 27.03.2024.

При цьому суд враховує, що постановою № 168 встановлено, що нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів з грошового забезпечення, отриманого як одноразова винагорода (100 000 грн) за безпосередню участь у бойових або у здійсненні відповідних заходів, та як додаткова винагорода (30 000 грн), здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

А підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Прикінцеві положення» ПК України передбачає звільнення від оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців у період дії воєнного стану саме на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, незалежно від розміру отриманої додатковї винагороди.

З огляду на вищевикладене Військова частина НОМЕР_1 зобов`язана нарахувати і виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 19.01.2024 по 02.02.2024.

Щодо компенсації утриманого військового збору за період з 03.02.2024 апеляційний суд зазначає наступне.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні цієї частини позовних вимог, виходив з того, що в цей період до часу звільнення позивача з військової служби, відповідач не утримував військовий збір з грошового забезпечення позивача, (крім утримання військового збору з індексації грошового забезпечення в розмірі 1,73 грн за вересень 2024).

Проте, такий висновок не відповідає обставинам справи, оскільки картками особового рахунку підтверджено, що відповідач утримав з грошового забезпечення позивача військовий збір, а саме: за лютий 2024 в розмірі 529,96 грн, за березень 2024 в розмірі 52,51 грн, за квітень 2024 у розмірі 40,18, за травень 2024 у розмірі 164,30 грн.

Як свідчить довідка ВЧ НОМЕР_1 № 7545 від 26 листопада 2024 року, позивач у періоди з 19.01.2024 по 27.03.2024, з 15.04.2024 по 30.09.2024 брав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, за що отримував додаткову винагороду, підвищену до 100 000 грн.

Таким чином, відповідно до положень підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Прикінцеві положення» ПК України, Військова частина НОМЕР_1 зобов`язана нарахувати і виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 03.02.2024 по 27.03.2024, з 15.04.2024 по 01.06.2024.

За період з 01.06.2024 по 30.09.2024 з грошового забезпечення позивача військовий збір не утримувався, (крім вересня 2024 року у розмірі 1,73 грн з індексації грошового забезпечення), що підтверджується картками особового рахунку, тому в цій частині суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційних скарг, суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги представника позивача, скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог з ухваленням в цій частині постанови про часткове задоволення позову.

Апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/8510/24 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Чернохатнього Дмитра Анатолійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/8510/24 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/8510/24 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії за періоди з 02.04.2023 по 04.04.2023, з 08.05.2023 по 12.05.2023, з 19.01.2024 по 02.02.2024, з 03.02.2024 по 01.06.2024.

Абзац другий та третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/8510/24 викласти в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 09.07.2022 до 29.11.2022, з 05.12.2022 до 14.01.2023, з 08.03.2023 до 20.03.2023, з 02.04.2023 по 04.04.2023, з 08.05.2023 по 12.05.2023, з 19.01.2024 по 27.03.2024, з 15.04.2024 по 01.06.2024 року та за вересень 2024 (1,73 грн військового збору).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) суму утриманого військового збору за періоди з 09.07.2022 до 29.11.2022, з 05.12.2022 до 14.01.2023, з 08.03.2023 до 20.03.2023, з 02.04.2023 по 04.04.2023, з 08.05.2023 по 12.05.2023, з 19.01.2024 по 27.03.2024, з 15.04.2024 по 01.06.2024 року та за вересень 2024 (1,73 грн військового збору).».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 200/8510/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 21 квітня 2025 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв