Справа № 580/2000/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року справа № 580/2000/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕДТЕКСТИЛЬ» до ЧЕРКАСЬКОЇ МИТНИЦІ про визнання протиправними і скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

25.02.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕДТЕКСТИЛЬ» (18028, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Максима Залізняка, буд.165А; ) (далі позивач) до ЧЕРКАСЬКОЇ МИТНИЦІ (18007, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Дашковича Остафія, буд.76; ) (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: №UA902020/2024/000147 від 05.12.2024, №UA902020/2024/000148 від 05.12.2024, №UA902020/2024/000154 від 10.12.2024, №UA902020/2024/000155 від 11.12.2024, №UA902020/2024/000160 від 23.12.2024.

Додатково просив відшкодувати йому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 15140,00грн.

Обґрунтовуючи позов зазначив, що подав митні декларації, у яких в графі 47 застосував ставку податку на додану вартість 7%, оскільки заявлені товари відносяться саме до медичних виробів і відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні. Проте відповідач всупереч вимог законодавства видав картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку з тим, що заявлені товари не відносяться до готового медичного виробу до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем, а тому не є медичними виробами. Наголосив, що товар, що ввозився позивачем, має маркування готового медичного виробу з нанесенням на нього символу відповідності вимогам Технічного регламенту, а також із застосуванням символів відповідно до ДСТУ ЕN 980:2007 «Символи графічні для маркування медичних виробів».

Ухвалою від 03 березня 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати її розгляд правилами спрощеного позовного провадження.

14.03.2025 на адресу суду надійшов відзив відповідача з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначив, що заявлений позивачем до митного оформлення товар - тканина бавовняна медична, полотняного переплетення у рулонах завширшки 90 см, 126 см, 128 см. не відповідає коду 48126 Класифікаторів медичних виробів, оскільки за кодом 48126 відповідно до класифікаторів медичних виробів НК 024:2019, НК 024:2023 зазначено, що «рулон марлевий нестерильний, який за описом є не стерильним засобом у формі довгої смужки тканого матеріалу, що розтягується та вбирає (наприклад: бавовни, целюлози) згорнутого у рулон, розроблений для використання як первинна пов`язка на рану чи бандаж для утримання на місці марлевої подушечки або іншої пов`язки на тілі пацієнта. Тобто, на момент переміщення через митний кордон України, товар не є медичним виробом для кінцевого споживача, та не реалізується на території України у вигляді, в якому товар був ввезений, хоча за окремими ознаками, а саме за відправником, отримувачем, фізичними характеристиками, щільністю, товар підпадає під опис виробу медичного призначення зазначеного у свідоцтві про державну реєстрацію, в той же час таким не є, так як за сукупними характеристиками є сировиною для його виготовлення, і тільки після додаткової обробки він набуває характеристик медичного виробу та реалізується на території України як виріб медичного призначення. На підставі вищезазначеного митний орган вважає, що вищенаведений імпортований товар не підпадає під норми Технічного регламенту №753 та не може вважатися медичним виробом, оскільки для набуття даних характеристик товар потрібно додатково обробляти, з метою його подальшої реалізації на території України.

18.03.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача. Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач не надав суду документів, які би підтвердили факт невідповідності «Марлі медичної вибіленої в рулоні «Білосніжка» вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів. Водночас стверджує, що він надав відповідачу усі, визначені чинним законодавством, документи, що підтверджують приналежність вказаного товару до медичних виробів, які відповідають вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів.

Ухвалою від 18 березня 2025 року суд відмовив повністю у задоволенні клопотання вх. від 14.03.2025 відповідача про розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з відомостями ЄДРПОУ позивач зареєстрований як юридична особа. Основний вид діяльності - « 17.22 Виробництво паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення».

Між позивачем, як покупцем та Компанією «Hubei V-Medical Products Co., Ltd» (Китай), як постачальником, укладений зовнішньоекономічний контракт, відповідно до якого постачальник направляє на користь покупця Марлю медичну вибілену в рулонах «Білосніжка» (тканина полотняного переплетення) в асортименті.

05.12.20224 позивач подав відповідачу митні декларації: 24UA50U6 та 24UA352U4, 24UA28U6, 24UA48U5, 24UA72U6 (далі МД). Відповідно до графи 31 МД (опис товару) до митного оформлення заявлено товар «марля медична вибілена, з бавовни 100%, в рулоні «Білосніжка», полотняного переплетення завширшки 126 см./90см., довжиною 2000м./1000м. 398000м.п./858000м.п./940000м.п./34000м.п./890000, тип 17199/17858/17940/1734/17890 рулонів, завширшки 128 см./126 см., довжиною 2000 м 160000 м.п. /436000 м.п., тип 1780/17218 рулонів, без покриття, без просочення, з поверхневою щільністю 23,20 г/м2, для виготовлення перев`язувальних матеріалів, на упаковці присутній знак належності до товарів медичного призначення. За інформацією графи 33 МД - код товару згідно з УКТЗЕД . У графі 47 МД зазначено ставку податку на додану вартість ПДВ у розмірі 7%.

За результатами перевірки МД з доданими до них документами відповідач прийняв рішення у формі карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: №UA902020/2024/000147 від 05.12.2024, №UA902020/2024/000148 від 05.12.2024, №UA902020/2024/000154 від 10.12.2024, №UA902020/2024/000155 від 11.12.2024, №UA902020/2024/000160 від 23.12.2024, якими відмовив у прийняті поданих МД. Обґрунтовуючи зазначив, що митне оформлення товару, заявленого за вказаними вище МД згідно з графами 31, за ставкою ПДВ у розмірі 7% (згідно з графами 47), є неможливим у зв`язку з тим, що сфера дії Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», підп. «в» п.193.1 ст.193 Податкового кодексу України, Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2020 року №753, враховуючи роз`яснення Міністерства охорони здоров`я України від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24, не поширюється на вказану продукцію. Зазначений товар не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем. Така продукція не вводиться в обіг з метою розповсюдження та/або застосування за призначенням. Отже, сфера дії Технічного регламенту не поширюється на вказану продукцію. Враховуючи зазначене, неможливе оподаткування вказаного товару за ставкою ПДВ у розмірі 7% згідно підп. «в» п. 193.1 cт. 193 Податкового кодексу України. Порушено вимоги п.9 ч.8 ст.257 Митного кодексу України та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012 №651. Роз`яснив, що митне оформлення може бути здійснено із зазначенням ставки ПДВ у розмірі 20%.

У зв`язку з прийняттям карток відмови товар випущено у вільний обіг на території України за МД, в яких у графі 47 ставку ПДВ зазначено у розмірі 20%.

Не погоджуючись зі вказаними вище рішеннями відповідача, позивач звернувся позовною заявою в суд.

Оцінюючи спірні правовідносини суд врахував вимогу ст.19 Конституції України, відповідно до якої орган державної влади, його службова або посадова особа зобов`язана діяти в межах, спосіб та порядку, що визначені законом.

Частиною 8 ст.264 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI (далі - МК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за № 1360/21672 (далі - Порядок).

Орган доходів і зборів згідно з ч.9 ст.264 МК України не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ч.10 вказаної статті МК України відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Відповідно до ч.11 ст.264 МК України митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст.49 МК України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Якщо вони, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.52 МК заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У ч.3 ст.54 МК України вказано, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Порядок коригування митної вартості товарів визначений у ст.55 МК України.

Зокрема, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому разі митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надане забезпечення сплати митних платежів повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Норми підп.2.2 розділу ІІ Порядку приписують, що після прийняття МД для митного оформлення у разі подання МД на паперовому носії необхідність подання документів, зазначених в графі 44 МД, визначається посадовою особою ПМО під час виконання митних формальностей, встановлених підпунктами 4.5.5 - 4.5.10 пункту 4.5 розділу IV цього Порядку.

Інформація про необхідність подання документів, зазначених в графі 44 МД, вноситься посадовою особою, що здійснює відповідну митну формальність, до розділу IV інформаційного аркуша, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку (далі - Інформаційний аркуш), із зазначенням коду документа, посади, прізвища, ініціалів, дати та часу встановлення вимоги, та засвідчується особистим підписом посадової особи.

Інформація про ознайомлення з вимогою надання документів вноситься Декларантом до розділу IV Інформаційного аркуша.

Декларант після отримання повідомлення про вимогу надання оригіналів документів або засвідчених в установленому порядку їх копій надає документи безпосередньо до підрозділу митних компетенцій іншої митниці або до митного органу, якому подано МД та пред`явлено товари, транспортні засоби комерційного призначення.

Зазначеного обов`язку позивач дотримався.

Відповідно до п.8.1 розділу VIІI Порядку у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У ній згідно з п.8.2 Порядку зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Для оцінки доводів сторін щодо визначеної митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, суд урахував, що методи її визначення вказані у ст.57 МК України:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч.5 ст.57 МК України У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Згідно зі ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів відповідно до вимог ст.54 МК України здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Оцінюючи доводи сторін щодо наявності в спірних правовідносинах у відповідача підстав вважати, що декларант подав неповні відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення згідно зі вказаними вище МД, суд врахував таке.

Спірні обставини стосуються товару, придбаного позивачем згідно зі вказаним вище контрактом, відповідно до якого постачальник направляє на користь покупця Марлю медичну вибілену в рулонах «Білосніжка» (тканина полотняного переплетення) в асортименті. Для здійснення митного оформлення вказаного вище товару позивач склав та подав відповідачу в електронному вигляді зазначені вище МД, для підтвердження яких надав перелік документів.

Щодо підстав для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень.

Відповідно до абз. 2 та 3 підп. «в» п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України (далі- ПК України), ставка ПДВ у розмірі 7% встановлена щодо операцій, зокрема, з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території в Україні та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та /або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Тобто, операції з постачання на митній території України та /або ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та виробів медичного призначення підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою податку у розмірі 7% відповідно до підп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України, за умови, що такі лікарські засоби: дозволені для виробництва і застосування в Україні, внесені до Державного реєстру лікарських засобів, а медичні вироби: дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію i застосування в Україні, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність.

При цьому, у разі, якщо при здійсненні операцій з постачання на митній території України та/або ввезення на митну територію України лікарських засобів /медичних виробів не дотримано хоча б однієї із зазначених умов, передбачених абз. 2 та 3 підп. «в» п. 193.1 ст.193 ПК України такі операції оподатковуються ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20%.

Відповідно до Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 року №753 (далі - Технічний регламент) медичний виріб - будь-який інструмент, апарат, прилад, пристрій, програмне забезпечення, матеріал або інший виріб, що застосовуються як окремо, так і в поєднанні між собою (включаючи програмне забезпечення, передбачене виробником для застосування спеціально для діагностичних та/або терапевтичних цілей та необхідне для належного функціонування медичного виробу), призначені виробником для застосування з метою забезпечення діагностики, профілактики, моніторингу, лікування або полегшення перебігу хвороби пацієнта в разі захворювання, діагностики, моніторингу, лікування,полегшення стану пацієнта в разі травми чи інвалідності або їх компенсації, дослідження, заміни, видозмінювання або підтримування анатомії чи фізіологічного процесу, контролю процесу запліднення та основна передбачувана дія яких в організмі або на організм людини не досягається за допомогою фармакологічних, імунологічних або метаболічних засобів, але функціонуванню яких такі засоби можуть сприяти.

Згідно з п. 9 Технічного регламенту введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється тільки в разі, коли вони повністю відповідають вимогам цього Технічного регламенту, за умови належного постачання, встановлення, технічного обслуговування та застосування їх за призначенням.

Відповідно до п.18 Технічного регламенту для нанесення знаку відповідності технічним регламентам на медичні вироби, що відносяться до класу I (крім медичних виробів, виготовлених на замовлення або призначених для клінічних досліджень), виробник повинен дотримуватися процедури, зазначеної в додатку 8 і скласти декларацію про відповідність, що є необхідним для введення медичного виробу в обіг.

Згідно з п.31 Технічного регламенту будь-який виробник, який під власним іменем вводить медичні вироби в обіг, згідно з процедурами, зазначеними у пунктах 18 і 19 цього Технічного регламенту, зобов`язаний повідомити Держлікслужбі щодо свого місцезнаходження і надати перелік та опис відповідних виробів. Якщо виробник, який під власним іменем вводить в обіг медичні вироби, зазначені в абзаці першому цього пункту, не є резидентом України, він зобов`язаний призначити одного уповноваженого представника, відповідального за введення в обіг цих виробів на ринку України. Такий представник зобов`язаний повідомити Держлікслужбі щодо свого місцезнаходження і надати перелік та опис відповідних виробів. Держлікслужба на підставі отриманої від виробників або їх уповноважених представників інформації забезпечує ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів в обіг. Виходячи з вищевикладеного, для віднесення певного виробу до медичних виробів, виробникові або уповноваженому представникові виробника необхідно виконати процедури встановлені Технічним регламентом та скласти декларацію про відповідність, що є необхідним для введення медичного виробу в обіг в Україні.

Тобто, Технічний регламент визначає, що введення в обіг медичних виробів І класу ризику (до яких відноситься і марля медична в рулоні, про що зазначається в Декларації про відповідність №9), здійснюється виробником або його уповноваженим представником шляхом процедури самодекларування. Самодекларування - це процедура оцінки відповідності медичних виробів вимогам технічних регламентів, яка проводиться самостійно виробником/уповноваженим представником без залучення органу з оцінки відповідності. Вимоги до процедури самодекларування визначено Додатком 8 до Технічного регламенту. Виробник готує технічну документацію, зазначену в наведених вище додатках, забезпечує відповідність виробничого процесу принципам забезпечення якості і відповідність виробів основним вимогам до медичних виробів, що вказані в Додатку 1 до Технічного регламенту. Доведення відповідності всім вимогам Технічного регламенту під час процедури самодекларування покладено тільки на виробника та його уповноваженого представника.

На виконання вищезазначеного виробником зазначеного товару та його уповноваженими представниками в Україні пройдено необхідні, згідно з Технічним регламентом процедури. Зокрема, проведено доклінічні і клінічні випробування у спеціалізованих установах: Науковому центрі токсикології, харчової та хімічної безпеки імені академіка Л.І. Медведя, що входить до структури МОЗ України (протокол №3/8-А-6788 доклінічних випробувань від 04.10.2013) та в Українському науково-практичному Центрі екстреної допомоги та медицини катастроф МОЗ України (звіт з клінічних випробувань від 11.12.2013).

Позивач при поданні електронних МД також надав відповідачу пояснення, в яких повідомив про складення Декларації №9 від 01.11.2019 про відповідність товару «Марля медична вибілена в рулоні «Білосніжка» вимогам Технічного регламенту та направлення її для до Держлікслужби для внесення інформації в Реєстр осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг.

У класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, затвердженому наказом Міністерства економічного розвитку i торгівлі України від 24.05.2023 №4139, наявний та визначений Рулон марлевий, нестерильний (код 48126) - нестерильний виріб у формі довгої смужки тканого матеріалу, що розтягується та вбирає (бавовни, целюлози), згорнутого в рулон, розроблений для використання в якості первинної пов`язки на рану або бандажа для утримання на місці марлевої подушечки або іншої пов`язки на тілі пацієнта. Призначено для забезпечення компресії без стягування; виріб може бути самоклейким (залишатися на місці при мінімальному використанні клейкої стрічки). Це вироби для одноразового використання. НК 024:2023 призначений для ідентифікації інструментів, апаратів, приладів, пристроїв, матеріалів або інших виробів, що належать до медичних виробів.

Оскільки у класифікаторі медичних виробів НК 024:2023 наявний та визначений «Рулон марлевий, нестерильний (код 48126)», останній належить до медичних виробів та у ньому не зазначено діапазон/межі розмірів рулону марлевого, нестерильного. Посилання відповідача на те, що вищезазначений товар не є медичним виробом для кінцевого споживача, оскільки не реалізується на території України у вигляді, в якому товар був ввезений, так як потребує додаткової обробки/порізки, не підтверджені жодним доказом.

У Реєстрі інформації про медичний виріб містяться відомості про те, що Марля медична вибілена в рулоні «Білосніжка» є медичним виробом, що також підтверджується листом Держлікслужби №4835-001.2/006.0/17-24 від 15.05.2024.

Позивач надав відповідачу документи, що підтверджують відповідність товару критеріям до медичних виробів та застосування ним 7% ставки ПДВ щодо операції з ввезення на митну територію України вказаного вище товару відповідає вимогам підп. «в» п.193.1 ст.193 ПК України.

Посилання відповідача на роз`яснення Міністерства охорони здоров`я, викладені у листі від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24, не враховано, оскільки він не єнормативно-правовим актом та має виключно рекомендаційний характер.

Відповідно до підпп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Врахувавши вказані вище норми законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З огляду на вимоги ст.139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15140,00 грн, що підтверджуються платіжною інструкцією від 12.02.2025 №381 підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕДТЕКСТИЛЬ» () задовольнити повністю.

Визнати протиправними і скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення ЧЕРКАСЬКОЇ МИТНИЦІ (18007, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Дашковича Остафія, буд.76; ): №UA902020/2024/000147 від 05.12.2024, №UA902020/2024/000148 від 05.12.2024, №UA902020/2024/000154 від 10.12.2024, №UA902020/2024/000155 від 11.12.2024, №UA902020/2024/000160 від 23.12.2024.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ЧЕРКАСЬКОЇ МИТНИЦІ (18007, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Дашковича Остафія, буд.76; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМЕДТЕКСТИЛЬ» (18028, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Максима Залізняка, буд.165А; ) судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в розмірі 15140,00 грн (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення складене та підписане у повному обсязі 21.04.2025.