Справа № 240/1206/25
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1206/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черноліхов Сергій Вікторович

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

21 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/11065/22 і зобов`язати відповідача вжити всіх передбачених законодавством заходів забезпечення примусового виконання зазначеного судового рішення.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 06.03.2025 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що на виконання винесених державним виконавцем вимог боржником проведено дії щодо виконання рішення суду, повідомлено про здійсненні перерахунки пенсії, нараховану доплату, а також повідомлено державного виконавця про неможливість виконання ним відповідного судового рішення в частині саме виплати заборгованості, яка зумовлена відсутністю відповідного фінансування, що в розумінні вимог чинного законодавства суд вважає поважною причиною для невиконання судового рішення. Суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду державним виконавцем не допущено бездіяльності у межах виконавчого провадження ВП № 70573569 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду, виданого у справі № 240/11065/22, оскільки ним вжито передбачені законодавством заходи забезпечення його примусового виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в січні 2025 року не виплатило встановлений судом розмір пенсії, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, як зазначено в рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 240/11065/22.

Вважає, що станом на 01.01.2025 згідно ст.8 ЗУ «про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, «що з 1 січня 2025 року мінімальна заробітна плата: у місячному розмірі: з 1 січня - 8000 гривень». Тобто перерахунок пенсії потрібно робити з 1 січня 2025р.- із 8000 гривень, а не з 1600грн. чи взагалі не робити перерахунок.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року по справі № 240/11065/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.01.2022 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

На виконання вказаного судового рішення 29 листопада 2022 року був виданий виконавчий лист.

19.12.2022 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відкрито виконавче провадження №70573569 з примусового виконання вказаного виконавчого документа та зобов`язано боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

На виконання неодноразових вимог державного виконавця (від 11.08.2023, 10.01.2024, 17.02.2025), боржником здійснено перерахунок підвищення до пенсії позивача, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зокрема, боржник повідомив, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено перерахунок підвищення до пенсії, виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат, тобто, з 01.01.2022 - 13000,00 грн, 01.10.2022 - 13400,00 грн. Також вказав, що з 01.01.2024 прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", відповідно до ст.8 якого розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, становить 1600 грн.

Відтак, на виконання рішення суду у справі №240/11065/22 з 01.01.2024 нараховане підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на 2024 рік, тобто 3200 грн (1600 грн х 2).

За період з 01.01.2022 по 31.08.2023 нарахована доплата пенсії у розмірі 147261,20 грн, яка буде виплачена за умови надходження відповідного фінансування.

Зазначено, що з 01.02.2024 виплата пенсії буде здійснюватися у розмірі, визначеному на виконання рішення суду.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття всіх передбачених законодавством заходів забезпечення примусового виконання у ВП № 70573569, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 вказаного Закону передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За змістом ст. 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частинами першою та другою статті 63 Закону №1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до частини 2 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту положень частини 3 зазначеної правової норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України.

Як встановлено судом першої інстанції, після отримання на постанову про відкриття виконавчого провадження листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. № 0600-0304-5/577 від 02.01.2023, в якому боржник повідомив, що на виконання рішення суду у справі № 240/11065/22 нарахував ОСОБА_1 з 01.01.2022 підвищення до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі, який становить два прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та перевірки виконання боржником рішення суду, державний виконавець виніс вимогу від 11.08.2023 № 70231. Вказаною вимогою виконавець зобов`язав боржника виконати рішення суду та здійснити нарахування й виплату підвищення до пенсії у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік, оскільки саме такий розмір визначений резолютивною частиною рішення суду у справі № 240/11065/22.

У відповідь на вказану вимогу Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) лист (вих. № 0600-0304-8/88105 від 22.08.2023), в якому повідомило, що на виконання рішення суду у справі № 240/11065/22 ОСОБА_1 здійснено перерахунок підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік з 01.01.2022 - 6500,00 гpн, з 01.10.2022 - 6700,00 гpн.

Так, в результаті перерахунку на виконання вказаного рішення суду розмір пенсії ОСОБА_1 , який на той час їй виплачувався, становив 15643,45 грн, в тому числі 13400,00 грн - підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (6700,00 грн х 2).

Крім того, за період з 01.01.2022 по 31.08.2023 ОСОБА_1 нарахована доплата пенсії в розмірі 147261,20 грн. Інформацію про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/11065/22 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) в розмірі 147261,20 гривень надано Пенсійному фонду України, шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування, яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень", виплата заборгованості, що утворилася буде проведена після надходження відповідного бюджетного фінансування Пенсійному фонду України.

Крім того, до вказаного листа Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області долучило розрахунок суми, що підлягає виплаті стягувачу на виконання рішення суду у справі № 240/11065/22.

У подальшому відповідач виніс вимогу від 10.01.2024 № 3372, в якій зобов`язав боржника виконати рішення суду по справі № 240/11065/22, здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік.

На вказану вимогу Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало лист № 0600-0304-8/7992 від 18.01.2024, в якому в доповнення до попереднього повідомило виконавця про таке. З 01.01.2024 прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", відповідно до ст.8 якого розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, становить 1600 грн.

Відтак, на виконання рішення суду у справі №240/11065/22 з 01.01.2024 стягувачу нараховане підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на 2024 рік, тобто 3200 грн (1600 грн х 2). За період з 01.01.2022 по 31.01.2024 нарахована доплата пенсії. Зазначено, що з 01.02.2024 виплата пенсії буде здійснюватися у розмірі, визначеному на виконання рішення суду.

Доказів надання боржником відповіді на виставлену відповідачем вимогу № 6557 від 17.02.25 суду не надано.

Отже, на виконання винесених державним виконавцем вимог боржником проведено дії щодо виконання рішення суду, повідомлено про здійсненні перерахунки пенсії, нараховану доплату, а також повідомлено державного виконавця про неможливість виконання ним відповідного судового рішення в частині саме виплати заборгованості, яка зумовлена відсутністю відповідного фінансування, що в розумінні вимог чинного законодавства суд вважає поважною причиною для невиконання судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду державним виконавцем не допущено бездіяльності у межах виконавчого провадження ВП № 70573569 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду, виданого у справі № 240/11065/22, оскільки ним вжито передбачені законодавством заходи забезпечення його примусового виконання.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.