Справа № 440/18227/23
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року

м. Київ

справа №440/18227/23

адміністративне провадження № К/990/35379/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2024 (головуючий суддя Мельнікова Л.В., судді Бегунц А.О., Курило Л.В.)

у справі №440/18227/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій, встановлені судами попередніх інстанцій обставини:

1. У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 31.05.2023 № 61 про перерахунок пенсії за період з 01.03.2023 в частині незбільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який був врахований при призначенні їй пенсії (10 846, 37 грн), на коефіцієнт збільшення цього показника в розмірі 1,197, встановлений пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з 01.03.2023 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який був врахований при призначенні пенсії (10 846, 37 грн.), на коефіцієнт збільшення цього показника в розмірі 1,197, встановлений пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168.

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що нехтування відповідачем положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 призвело до того, що з 01.03.2023 розмір її пенсії збільшився лише на 100 грн, хоча розмір підвищення (індексації) пенсії мав складати як мінімум 1 670,39 грн.

Позивач вказувала, що при здійсненні перерахунку пенсії у відповідності до вимог частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) коефіцієнти підвищення зарплати мають застосовуватися до середнього показника середньої зарплати за 2014-2016 роки лише у тому випадку, коли пенсії призначені до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2128-VII. Оскільки заяву про призначення пенсії вона подавала 04.02.2022, трьома календарними роками, що передують року звернення за призначенням пенсії, за які була врахована середня зарплата при призначенні їй пенсії, були саме 2019 - 2021 роки.

2. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 позов задоволено частково:

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області щодо проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 01.03.2023 індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у зв`язку зі вказаним провести перерахунок і виплату її пенсії, починаючи з 01.03.2023.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

3. Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 30.07.2024 скасував рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 в частині, якою судом визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області щодо проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 01.03.2023 індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у зв`язку зі вказаним провести перерахунок і виплату її пенсії, починаючи з 01.03.2023.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 скасовано в частині, якою судом стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 у справі № 440/18227/23 залишено без змін.

4. Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій встановили, що:

4.1. ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.11.2021.

4.2. З 01.03.2023 позивачу проведено масовий перерахунок пенсії "Індексація заробітку", після якого розмір пенсії збільшився на 100 грн та склав 8653,28 грн, що підтверджується рішенням від 31.05.2023 №61.

4.3. 19.09.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із запитом, у якому просила надати належним чином завірену копію рішення про перерахунок пенсії за період з 01.03.2023.

4.3. У відповідь на такий запит ГУ ПФУ в Полтавській області повідомило, що з 01.03.2023 не підлягають індексації пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за зверненнями, які надійшли з 01.01.2020 по 31.12.2022, оскільки для їх обчислення застосовано показник середньої заробітної плати в Україні, який перевищує 7405,03 грн (показник середньої заробітної плати при призначенні пенсій у 2020 році становив 7763,17 грн, у 2021 році - 9118,81 грн, у 2022 році - 10846,37 грн).

Таким особам до пенсії встановлено щомісячну доплату в розмірі 100 гривень, в межах максимального розміру пенсії (20 930 грн).

Перерахунок пенсії з 01.03.2023 ОСОБА_1 було проведено автоматизованим способом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168, розмір пенсії склав 8653,28 грн.

4.4. 19.09.2023 ОСОБА_1 також звернулась до пенсійного органу із заявою, якою, зокрема, вимагала невідкладно привести розмір її пенсії у відповідність із вимогами частини 2 статті 42 Закону №1058-IV, Порядку перерахунку пенсій та постанови КМУ № 168, здійснивши перерахунок її пенсії за період з 01.03.2023 із застосуванням коефіцієнту збільшення у розмірі 1,197.

4.5. ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 03.10.2023 № 2063-21601/Т-02/8-1600/23 повідомило позивача, що згідно з пунктом 4 Постанови № 118 з 01.03.2022 до пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV за зверненнями, що надійшли до 31.12.2021 року включно, які не підвищуються з 01.03.2022 встановлюється щомісячна доплата до пенсії в розмірі 135 грн, яка виплачується додатково до встановленої пунктом 2 Постанови № 127 щомісячної доплати до пенсії. Відповідно до пункту 6 Постанови № 168 з 01.03.2023 до пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV за зверненнями, що надійшли до 31.12.2022 включно, які не підвищуються з 01.03.2023 встановлюється щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 грн, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 Постанови № 127 та пунктом 4 Постанови № 118.

4.6. Вважаючи протиправним рішення відповідача від 31.05.2023 №61 в частині непроведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197, позивач звернувся до суду з позовом.

5. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не здійснив індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197, тим самим порушив вимоги частини 2 статті 42 Закону №1058-IV, якою установлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Відтак, з 01.03.2023 відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача, застосовуючи коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, та розмір пенсії зі вказаної дати з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» підвищується на такий коефіцієнт збільшення.

6. Суд апеляційної інстанції, не погодившись з таким висновком суду, зазначив, що оскільки показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, врахований при обчисленні пенсії позивача (10846,37 грн), перевищував відповідний показник 7405,03 грн, розрахований згідно з пунктом 5 Порядку № 124 та пунктом 1 Постанови № 168, підстави для проведення індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197 були відсутні, а тому позивачу у 2023 році правомірно була виплачена доплата до пенсії в розмірі 100 грн.

Апеляційний суд зазначив, що, приймаючи Постанови № 127, 118, 168, Уряд передбачав, що внаслідок перерахунку з 01 березня, певні пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-ІV, не підвищаться. У зв`язку з цим, для досягнення мети індексації, пунктом 6 Постанови № 168 з 01.03.2023 установлена щомісячна доплата в розмірі 100 грн до пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-ІV за зверненнями, що надійшли до 31.12.2022 включно, які не підвищуються з 01.03.2023 згідно з Порядком № 124.

Оскільки пенсія призначена позивачці з 28.11.2021 та не підлягала підвищенню внаслідок перерахунків, проведених відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058-ІV, Порядку № 124, Постанов № 118 та № 168, то позивачці було встановлено з 01.03.2023 доплату до пенсії в розмірі 100,00 грн.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги, заперечень (відзиву) на касаційну скаргу:

7. ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2024 та залишити в силі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2024.

7.1. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі слугувало неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зокрема, скаржник зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах абзаців 1, 2, 4 частини 2 статті 42, абзаців 1-4 частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та абзаців 1,2 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019.

7.2. Позивач зазначає, що абзаци 1 та 2 пункту Порядку перерахунку пенсій не можуть застосовуватись до перерахунку тих пенсій, які станом на 31.12.2018 ще не були призначені і які ще не підлягали перерахунку в 2019 році. При перерахунку (індексації) пенсій, які були призначені після 2019 року, положення абзаців 1 і 2 пункту Порядку перерахунку пенсій не можуть застосовуватись.

7.3. Наполягає на тому, що коефіцієнт є мінімальним розміром, на який пенсія повинна в будь-якому випадку збільшуватися кожного року з 1 березня, а Кабінет Міністрів України повинен враховувати цей мінімальний розмір (коефіцієнт) збільшення.

8. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2024 залишити в силі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

9. Під час розгляду касаційної скарги колегія суддів враховує приписи частин 1-2 статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

10. Спірним питанням, яке слід вирішити у межах розгляду цієї справи, є порядок проведення індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі у розмірі 1,197.

11. З цього приводу Верховний Суд вже неодноразово висловлювався, зокрема у постановах від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23, від 12.03.2025 у справі № 620/8157/24 та інших, висновки яких згодом було підтримано й судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду (постанова від 15.04.2025 у справі № 200/5836/24).

12. Зокрема, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зазначила:

« 83. Таким чином, положення Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", не узгоджені з приписами частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:

показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);

показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року (за приписами Порядку).

…

94. Таким чином, при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" від 22 лютого 2021 року № 127, "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16 лютого 2022 року № 118, "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24 лютого 2023 року № 168.

95. Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.

96. З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.

97. З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.

98. За таких обставин, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав не знайшла підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.».

13. Таким чином, індексація пенсій у 2023 році повинна проводитись відповідно до постанови №168, Порядку №124 та з урахуванням приписів частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення - 1,197.

14. Застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, колегія суддів констатує, що ГУ ПФУ в Полтавській області, здійснюючи в 2023 році перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши їй щомісячні доплати до пенсії в розмірі 100,00 грн, замість застосування коефіцієнта збільшення 1,197 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяло не у відповідності до вимог чинного законодавства.

15. Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що право на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановленим процесуальним законом.

16. Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

17. Так, відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

18. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини 3 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

19. Звернувшись до суду з цим позовом 06.12.2023 позивач заявила вимоги про зобов`язання відповідача здійснити індексацію її пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 01.03.2023 - 1,197.

20. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема, статті 46 Закону №1058-IV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

21. При цьому, у справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що індексація у 2023 році позивачеві фактично не нараховувалася, тому відсутні підстави для застосування норми щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

22. Колегія суддів зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

23. Враховуючи наведене, а також те, що позивач звернулася до суду з цим позовом 06.12.2023 її права можуть бути захищені судом з 06.06.2023 - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України, а не з 01.03.2023, у зв`язку із чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а позов - частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 06.06.2023 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.

24. Відповідно до частин 1, 3 статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись статтями 122, 341, 345, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2024 скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 06 червня 2023 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у зв'язку з цим провести перерахунок і виплату її пенсії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення за період з 01 березня 2023 року по 05 червня 2023 року (включно) залишити без розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та не оскаржується.

Головуючий суддя В.М. Шарапа

Судді: Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін