Справа № 420/30560/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.09.2024 року №38692/15-32-23-01.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок проведення документальної планової виїзної перевірки та складення Акту №36257/15-32-07-01-14 від 23.08.2024 року про результати документальної планової виїзної перевірки, Головним управлінням ДПС в Одеській області було винесено податкове повідомлення-рішення №38692/15-32-23-01, яким до підприємства позивача було застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 92 182,00 грн. через не включення до поданих звітів про контрольовані операції за 2019-2021 роки інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції на загальну суму 9 218 249 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» вважає зазначене податкове повідомлення-рішення таким, шо прийнято на підставі необґрунтованих висновків акту податкової перевірки, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про його скасування.

Ухвалою суду від 15.10.2024 року по справі №420/30560/24 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

17.12.2024 року від Головного управління ДПС в Одеській області до суду надійшли письмові пояснення по справі (т. 1 а.с. 221-242), а 02.01.2025 року відзив на адміністративний позов (т. 2 а.с. 1-11), в яких відповідач висловив власну позицію щодо позовних вимог підприємства та зазначив, що ГУ ДПС в Одеській області позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» не визнає, та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. По обставинах спірних правовідносин відповідач зазначив, що ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" у звітах про контрольовані операції (далі КО) за 2019-2021 роки включило інформацію про здійснені з компаніями-нерезидентами ТОВ "CLASSIC IMPEX" (Узбекистан), ТОВ "FORTUNE DEAL" (Узбекистан), ПП "CH.P GOLD COVER" (Узбекистан), ПП "ELABUGA DISTRIBUTER BISNESS" (Узбекистан), ТОВ "AURORA SUNSET" (Узбекистан) КО з продажу товарів (кришки І-82 (жерстяні) для закупорювання банок) на загальну суму 149 542 983,00 грн. Проведеною перевіркою встановлено факт недекларування інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції у звітах про КО за 2019-2021 роки на загальну суму 821 373 грн., в т.ч.: за 2019 рік в сумі - 70 649 грн.; за 2020 рік в сумі 324 422 грн.; за 2021 рік в сумі 426 303 грн. Відповідно до п.24 розділу ІV Порядку складання Звіту про контрольовані операції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.01.2016 №8: у графі 20 «загальна вартість операції» зазначається загальна вартість контрольованої операції (за вирахуванням непрямих податків) у гривнях, за якою відповідна операція відображена в бухгалтерському обліку платника податку. Разом з тим, в бухгалтерському обліку ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" вищезазначені операції відображено проводками: Дт 362 "Розрахунки з іноземними покупцями" Кт 701 "Дохід від реалізації готової продукції" на дату проведення поставок товарів з урахуванням вимог п.6 Положень (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів" щодо відображення суми авансу (попередньої оплати) в іноземній валюті, одержаної від покупців товару у рахунок платежів для поставлення готової продукції, при включенні до складу доходу звітного періоду перерахованої із застосуванням валютного курсу на дату одержання авансу. Проведеною перевіркою повноти включення інформації про всі КО, здійснені платником податків у 2019-2021 рр. з компаніями-нерезидентами ТОВ "CLASSIC IMPEX" (Узбекистан), ТОВ "FORTUNE DEAL" (Узбекистан), ПП "CH.P GOLD COVER" (Узбекистан), ПП "ELABUGA DISTRIBUTER BISNESS" (Узбекистан), ТОВ "AURORA SUNSET" (Узбекистан), встановлено, що ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" у звітах про КО за 2019-2021 роки зазначено загальну вартість контрольованих операцій, яка не відповідає сумі, відображеної в бухгалтерському обліку платника податку, тому що КО включені по курсу валют на дату постачання товару (за умовами поставки та митних декларацій), без урахування вимог щодо коригування валютного курсу на дату одержання авансів від покупців, що передбачено п.6 Положень (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів". Отже, на думку представника відповідача, позивач за даними бухгалтерського обліку не в повному обсязі включив до звітів про КО за 2019-2021 роки суму КО з компаніями-нерезидентами ТОВ "CLASSIC IMPEX", ТОВ "FORTUNE DEAL", ПП "CH.P GOLD COVER", ПП "ELABUGA DISTRIBUTER BISNESS", ТОВ "AURORA SUNSET".

Ухвалою суду від 17.12.2024 року було вирішено подальший розгляд справи №420/30560/24 проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання по справі.

10.02.2025 року та 11.03.2025 року були проведені підготовчі судові засідання по справі, в яких приймали участь представники товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» Міненко Б.В., Тимофієнко В.В., Мізюк С.А., а також представники Головного управління ДПС в Одеській області Дашдаміров Т.Н., Буханова С.І., Андреєва О.К., які надавали пояснення по суті спірних правовідносин та додаткові письмові докази по справі (т.2 а.с. 1-14, 15-18, 46-60).

10.02.2025 року ухвалою суду провадження по справі №420/30560/24 було зупинено на підставі п.6 ч.2 ст.236 КАС України та поновлено в подальшому ухвалою суду від 11.03.2025 року.

Також 11.03.2025 року підготовче провадження у справі №420/30560/24 було закрито та призначено розгляд справи по суті.

08.04.2025 року було проведено судове засідання, в якому представники позивача виступили із вступним словом та підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представники відповідачів у вступному слові повністю заперечували проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, а також те, що сторонами в судових засіданнях була викладена власна правова позиція по суті заявлених позовних вимог та фактичних обставин справи, надані всі необхідні письмові докази; відсутність потреби заслуховування свідка чи експерта, суд ухвалив подальший розгляд справи проводити в порядку письмового провадження, проти чого сторони не заперечували.

Суд у справі встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 20936229.

Головним управлінням ДПС в Одеській області було проведено документальну планову виїзну перевірку підприємства, внаслідок чого 23.08.2024 року було складено акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» (код ), з метою здійсненні контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 року по 31.03.2024 року» №36257/15-32-07-01-14 (т.1 а.с. 30-100).

Згідно п.3.1.8 Акту (т.1 а.с.87-94) вбачається, що підприємство за перевіряємий період діяльності з 01.01.2019 року по 31.03.2024 року подало до ДПС України звіти про контрольовані операції (далі - звіт про КО) за 2019-2021 звітні роки, а саме:

- за період 2019 року подано звіт про КО за № на суму 26 907 270,00 грн. (контрагенти: ТОВ «CLASSIC IMPEX) (т. 1 а.с. 186-187);

- за період 2020 року подано звіт про КО за № (звітній) на суму 101 107 799,00 грн. та звіт про КО за № (уточнюючий) на суму 101 107 799,00 грн. (контрагенти: ТОВ «FORTUNE DEAL», ТОВ «CH.P GOLD COVER», ТОВ «ELABUGA DISTRIBUTER BISNESS», ТОВ «SIATA DS., INC») (т. 1 а.с. 188-203);

- за період 2021 року подано звіт про КО за № на суму 183 270 989,00 грн. (контрагенти: ТОВ «AURORA SUNSET», ТОВ «ELABUGA DISTRIBUTER BISNESS», ТОВ «SIATA DS., INC») (т.1 а.с.204-212).

Перевіркою повноти включення підприємством у звітах про КО за 2019-2021 роки на підставі наданих до перевірки первинних документів: контрактів з додатками/додатковими угодами з нерезидентами, митних декларацій, інвойсів, CMR, тощо, регістрів бухгалтерського обліку - оборотно-сальдові відомості, обороти, аналізи та картки бухгалтерських рахунках 362 "Розрахунки з іноземними покупцями", 632 "Розрахунки з іноземними постачальниками" з компаніями-нерезидентами ТОВ "CLASSIC ІМРЕХ" (Узбекистан), ТОВ "FORTUNE DEAL" (Узбекистан), ПП "СН.Р GOLD COVER" (Узбекистан), ПП "ELABUGA DISTRIBUTER B1SNESS" (Узбекистан), ТОВ "AURORA SUNSET" (Узбекистан), "SIATA DS., INC» (США), встановлено факт невключення до поданих звітів про КО інформації про всі здійснені контрольовані операції протягом перевіряємого періоду на загальну суму 9 218 249 грн., в т.ч.:

за 2019 рік в сумі - 70 649 грн.;

за 2020 рік в сумі - 8 721 298 грн.;

за 2021 рік в сумі - 426 302 грн.

Щодо операцій з експорту товару у пп.1 п.3.1.8 Акту зазначено, що проведеною перевіркою встановлено факт недекларування ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» в порушення пп. 39.4.2.1 пп. 39.4.2. п. 39.4 ст. 39 ПК України інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції у звітах про КО за 2019-2021 роки, на загальну суму 821 373 грн., з якої: за 2019 рік в сумі - 70 649 грн.; за 2020 рік в сумі - 324 422 грн.; за 2021 рік в сумі - 426 303 грн. Встановлено, що підприємством у звітах про КО за 2019-2021 роки зазначено загальну вартість контрольованих операцій, яка не відповідає сумі відображеної в бухгалтерському обліку платника податку, тобто КО включені по курсу валют на дату постачання товару (за умовами поставки та митних декларацій), без урахування вимог щодо коригування валютного курсу на дату одержання авансів від покупців, що передбачено п.6 Положень (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів". А тому, на думку контролюючого органу, ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" за даними бухгалтерського обліку не в повному обсязі включено до звітів про КО за 2019-2021 року суму КО з вищепереліченими компаніями-нерезидентами.

Щодо операції з імпорту товару у пп. 2 п. 3.1.8 Акту зазначено, що згідно Контракту від 01.03.2018 року №ST-18/03 (контрагент ТОВ "SIATA DS., INC."), з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 01.03.2018 року №1-Р, специфікації №31, інвойсу від 20.12.2020 року №ST-18/03-55, митної декларації від 30.12.2020 року №500020/2020/240770 (ІМ 40 ДЕ), CMR (т.1 а.с.104-105), датою виконання поставки товару (проведення контрольованої операції) є 30.12.2020 року. При цьому, інформацію про вищезазначену контрольовану операцію підприємство відобразило у поданому звіті про КО за 2021 рік, із зазначенням у додатку №3 до звіту (т. 1 а.с. 209-210) датою здійснення КО - 05.01.2021 року (гр.14 звіту) та загальну вартість операції - 8 396 875,38 грн. (гр.20 звіту). А тому, на думку контролюючого органу, ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" в порушення пп. 39.4.2.1 пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України не включило до поданого звіту про КО за 2020 рік інформацію про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції на суму 8396875,38 грн.

У висновку Акту зазначено, що під час здійснення перевірки встановлено, зокрема, порушення підприємством пп. 39.4.2.1 пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, у вигляді невключення до поданих звітів про КО за 2019-2021 роки інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції на загальну суму 9 218 249 грн., в т.ч.: за 2019 рік в сумі - 70 649 грн.; за 2020 рік в сумі - 8 721 298 грн.; за 2021 рік в сумі - 426 302 грн.

На підставі висновків Акту перевірки 13.09.2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення №38692/15-32-23-01 (т.1 а.с.101-102) (далі ППР), яким на підстав пп.54.3.3. п.54.3 ст.54 і п.120.4 ст.120 ПК України, із змінами та доповненнями, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 92 182,00 грн.

У розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на підставі Акту документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» від 23.08.2024 року №36257/15-32-07-01-14 вказано, що розмір штрафної санкції розраховується як 1% від суми КО, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році, що складає:

- за звіт про КО за № (2019 рік) сума КО, яка не задекларована у звіті 70 649,00 грн. 706,00 грн. штрафної санкції;

- за звіт про КО за № та звіт про КО за № (2020 рік) - сума КО, яка не задекларована у звіті 8 721 298,00 грн. 87 213,00 грн. штрафної санкції;

- за звіт про КО за № (2021 рік) - сума КО, яка не задекларована у звіті 426 302,00 грн. 4 263,00 грн. штрафної санкції.

Всього 92 182,00 грн. штрафних санкцій.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомлення-рішенням від 13.09.2024 року №38692/15-32-23-01 (у позовних вимогах помилково зазначену дату ППР 12.09.2024 року) та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у справі №420/30560/24.

Дослідивши адміністративний позов, відзив, відповідь на відзив та надані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульована Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

За п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальної планової перевірки визначений ст.77 ПК України, зокрема, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. о плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Згідно п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до п.86.3 ст.86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Пунктом 39.2 ст.39 ПК України закріплено особливості регулювання контрольованих операцій.

Згідно п.п.39.2.1.1 п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків (для резидентів Дія Сіті - платників податку на особливих умовах - на фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності згідно з національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами фінансової звітності) , а саме: а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами - нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту; б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів; в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав (територій); г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, організаційно-правова форма яких включена до переліку організаційно-правових форм, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2-1 цього підпункту; ґ) господарські операції (у тому числі внутрішньогосподарські розрахунки), що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні.

Відповідно до п.п.39.2.1.4 п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків (для резидентів Дія Сіті - платників податку на особливих умовах - на фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності згідно з національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами фінансової звітності), зокрема, але не виключно: операції з товарами, такими як сировина, готова продукція тощо.

Згідно п.п.14.1.202 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п.44.1 ст.44 ПК України).

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (далі Закон №996-XIV) закріплено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

За ч.1 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.6 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 року №193, сума авансу (попередньої оплати) в іноземній валюті, надана іншим особам у рахунок платежів для придбання немонетарних активів (запасів, основних засобів, нематеріальних активів тощо) і отримання робіт і послуг, при включенні до вартості цих активів (робіт, послуг) перераховується у валюту звітності із

застосуванням валютного курсу на початок дня дати сплати авансу. У разі здійснення авансових платежів в іноземній валюті постачальникові частинами та одержання частинами від постачальника немонетарних активів (робіт, послуг) вартість одержаних активів (робіт, послуг) визнається за сумою авансових платежів із застосуванням валютних курсів, виходячи з послідовності здійснення авансових платежів.

Сума авансу (попередньої оплати) в іноземній валюті, одержана від інших осіб у рахунок платежів для поставлення готової продукції, інших активів, виконання робіт і послуг, при включенні до складу доходу звітного періоду перераховується у валюту

звітності із застосуванням валютного курсу на початок дня дати одержання авансу. У разі одержання від покупця авансових платежів в іноземній валюті частинами та відвантаження частинами покупцеві немонетарних активів (робіт, послуг) дохід від реалізації активів (робіт, послуг) визнається за сумою авансових платежів із застосуванням валютних курсів, виходячи з послідовності одержання авансових платежів.

Балансова вартість зазначених статей балансу надалі визначається (оцінюється) згідно з відповідними Національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Згідно п.19 розділу IV Порядку складання Звіту про контрольовані операції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.01.2016 року №8 (далі Порядок №8), якщо особливості окремих видів економічної діяльності припускають наявність договорів, які передбачають періодичні операції протягом звітного року, то при незмінності умов поставок та інших показників, що відображаються у графах 2-13, 16, 18, 19, 21-23 розділу «Відомості про контрольовані операції» Додатка, дані про такі операції вказуються в одному рядку сумарно. При цьому у графі 14 відображається дата здійснення першої операції в серії періодичних операцій, а у графі 15 відображається дата здійснення останньої операції в серії періодичних операцій у звітному році.

За п.24 Порядку №8 у графі 20 зазначається загальна вартість контрольованої операції (за вирахуванням непрямих податків) у гривнях, за якою відповідна операція відображена в бухгалтерському обліку платника податку.

У підсумковому рядку «Разом» графи 20 зазначається загальна сума контрольованих операцій платника податків з контрагентом, яка повинна дорівнювати показнику загальної суми контрольованих операцій платника податків з контрагентом у таблиці «Загальні відомості про контрольовані операції» основної частини Звіту у рядку відповідного контрагента.

Як було встановлено судом за час розгляду справи, проведеною перевіркою контролюючим органом повноти включення інформації про контрольовані операції, здійснені підприємством у 2019-2021 роках з компаніями-нерезидентами ТОВ "CLASSIC ІМРЕХ" (Узбекистан), ТОВ "FORTUNE DEAL" (Узбекистан), ПП "СН.Р GOLD COVER" (Узбекистан), ПП "ELABUGA DISTRIBUTER BISNESS" (Узбекистан), ТОВ "AURORA SUNSET" (Узбекистан), встановлено, що підприємство у звітах про КО за 2019-2021 роках зазначено загальну вартість контрольованих операцій з експорту товарів, яка не відповідає сумі відображеної в бухгалтерському обліку платника податку, тобто КО включені по курсу валют на дату постачання товару (за умовами поставки та митних декларацій), без урахування вимог щодо коригування валютного курсу на дату одержання авансів від покупців, що передбачено п.6 Положень (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів".

Вищевказані обставини були встановлені контролюючим органом під час здійснення документальної планової виїзної перевірки підприємства та, відповідно, були зазначені в Акті №36257/15-32-07-01-14 від 23.08.2024 року, що стороною позивача за час розгляду справи не заперечувалось. Більш того, представники позивача не оспорювали факт наявності технічної помилки бухгалтера при заповненні відповідних звітів про КО за 2019-2021 роки, та не заперечували того факту, що через помилку працівника підприємства у звіти заносилась тільки сума в гривнях і не додавалась курсова різниця.

Разом з тим, представники позивача за час розгляду справи наполягали на тому, що за приписами п.120.4 ст.120 ПК України передбачена відповідальність за невключення до поданого звіту про контрольовані операції інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції, що тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі 1 відсотка суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Разом з тим, зазначеною статтею Податкового кодексу України не передбачена відповідальність за помилкове зазначення підприємством суми контрольованої операції за рахунок визначення валютних курсових різниць при здійсненні експорту товарів.

Як було зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.11.2020 року у справі №815/6103/15: Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у звіті про контрольовані операції за 2014 рік була допущена технічна помилка, а саме: всі відомості наведені у звіті відображені у валюті договорів - у доларах США, які при перерахунку долар США - гривня за відповідним курсом відповідають сумам у гривні, які зазначені відповідачем в акті перевірки по даним операціям. З урахуванням встановлених обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, суди дійшли обґрунтованого висновку, що такі розбіжності виникли внаслідок технічної (методологічної) помилки, допущеної позивачем при подачі звіту про контрольовані операції за 2014 рік, та які не свідчать про заниження обсягу операцій з вказаними нерезидентами.

Згідно положень частини 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Для спростовування фактів, які стали причиною для накладення на підприємство штрафних санкцій в цій частині, представники позивача зазначили, що з Акту від 23.08.2024 року вбачається, що перевіркою виявлено тільки розбіжності між вартістю операцій, вказаною у звітах про КО, та вартістю, вказаною у бухгалтерському обліку, що є бухгалтерською помилкою. Приписами ПК України передбачено, що лише невключення до поданого звіту про КО інформації про всі здійснені протягом звітного періоду КО тягне за собою накладення штрафу (штрафів). Водночас, підприємством було відображено всі 42 операції за період 2019-2021 років, що підтверджується наданими Звітами про КО та Відомостями про особу, яка бере участь у контрольованих операціях. Крім того, як зазначали представники позивача у судових засіданнях, штрафні санкції можуть бути накладені виключно через встановлення факту недекларування контрольованої операції у поданому звіті про КО, а не через встановлення факту невірного зазначення суми КО у відповідному звіті.

Суд з цього приводу також враховує посилання сторони позивача на те, що при визначенні розміру штрафних санкцій, передбачених п.120.4 ст.120 ПК України, через невірне зазначення підприємством сум контрольованих операцій податковим органом було необґрунтовано враховано тільки експортні операції із від`ємною курсовою різницею, тоді як з Додатку А до Акту №36257/15-32-07-01-14 від 23.08.2024 року (Результати порівняного аналізу відомостей ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» зі звітів про КО за 2019-2021 роки та первинних документів бухгалтерського обліку) (т.2 а.с.49-50) вбачається наявність й додатних розбіжностей у курсових різницях, які посадові особи ГУ ДПС не брали до обрахунку штрафних санкцій. Зазначені обставини представники відповідача в судових засіданнях не заперечували.

Крім того позивач, в обґрунтування правомірності відображення контрольованої операції з імпорту продукції на суму 8 396 875,38 грн. саме у звіті про КО за 2021 рік, а не за 2020 рік, посилався на те, що оприбуткування товару (жерсті), що надійшов за Контрактом ST18/03 від 01.03.2018 року, укладеним між позивачем та ТОВ «SIATA DS INC» (США), згідно з бухгалтерським обліком було проведено тільки 05.01.2021 року. Не зважаючи на те, що імпортну митну декларацію датовано 30.12.2020 року, здійснити оприбуткування товару до кінця 2020 року було неможливо, оскільки товар на той час ще не надійшов на підприємство належним чином, а саме - товар не був доставлений з порту до складу підприємства, не був зважений, не проходив огляд та аналіз у лабораторії на якісні характеристики). За твердженням сторони позивача, тільки вищезгадані дії дозволяють визначити вартість поставленого товару і визнати останній активом, що надійшов до підприємства. У даному випадку, оформлена митна декларація 30.12.2020 року на товар (жерсть) свідчила тільки про факт перетину митного кордону України. Станом на 31.12.2020 року жерсть не була оприбуткована на рахунку 20 «Запаси» і не могла бути відображеною у фінансовій звітності підприємства за 2020 рік. Також представники позивача зауважили, що неоприбуткований згідно з даними бухгалтерського обліку товар ніяк не міг вплинути на об`єкт оподаткування податком на прибуток у 2020 році, і у підприємства не було підстав відображати цю операцію у звіті про КО у 2020 році. У той же час підприємство відобразило цю операцію у звіті про КО у 2021 році, оскільки оприбуткований товар був лише 05.01.2021 року, на підтвердження чого надано акт надання послуг №24 від 05.01.2021 року, прибутковий ордер №ТЛ000000001 та відомість руху по партіях жерсті (т.1 а.с.106-109). На підтвердження подальшого оприбуткування та використання товару (жерсті) в операціях, які можуть впливати на об`єкт оподаткування ПДВ, стороною позивача також надавались акти на переробку сировини, акти виконаних робіт, звіти про використання сировини отриманої в переробку та накладні (т.1 а.с.111- 136).

Суд вважає обґрунтованою таку позицію підприємства позивача, оскільки зазначена господарська операція товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» з придбання жерсті була відображена у звіті про КО у 2021 році, була оприбуткована за даними бухгалтерського обліку у 2021 році, брала участь у процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва (кришка І-82) також у 2021 році (доходи від продажу та прибуток відображені у Звіті про фінансові результати за 2021 рік). За таких умов зазначена господарська операція відповідно по положень ПКУ не вплинула на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємства у 2020 році, а тому правомірна була відображена позивачем саме у звіті про КО за 2021 рік.

Таким чином, за час розгляду справи відповідачем не доведено, а судом не встановлено факту наявності у підприємства незадекларованих контрольованих операцій, здійснених у 2019-2021 роках.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що податковий орган за час розгляду справи не довів обґрунтованості висновків Акту перевірки №36257/15-32-07-01-14від 23.08.2024 року в частині не включення позивачем до поданих звітів про контрольовані операції за 2019-2021 роки інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції, а тому винесене на підставі висновків цього акту податкове повідомлення-рішення від 13.09.2024 року №38692/15-32-23-01, яким на позивача накладено штраф у розмірі 92 182,00 грн., є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» - задоволенню.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Тому, враховуючи встановлення судом протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у зв`язку з необґрунтованістю висновків контролюючого органу про вчинення позивачем податкового правопорушення, що є вирішальним при розгляді справи, суд не надає оцінку доводам сторін щодо процедури винесення та направлення позивачу вищевказаного ППР (зокрема, в частині ненадіслання ППР в електронний кабінет платника податку та дії мораторію (зупинення) застосування штрафних санкцій за порушення термінів декларування податків і зборів на період дії карантину при поданні позивачем звітів по КО у спірний період).

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» суд вважає за необхідне стягнути на його користь з Головного управління ДПС в Одеській області суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 90, 241-246, 251, 255, 257-258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» (65098, м. Одеса, Застава-2, вул. Привозна, 1) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення Головного управління ДПС в Одеській області від 13.09.2024 року №38692/15-32-23-01.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАМУС ЛТД» суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький