Справа № 320/2138/24
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 квітня 2025 року

Київ

справа № 320/2138/24

адміністративне провадження № К/990/14724/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2024 у справі № 320/2138/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛНА 4444» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2025 до суду вп`яте надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві (далі - скаржник, ГУ ДПС), подана безпосередньо до суду 09.04.2025.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 27.11.2024, повний текст складено цього ж дня, відповідно останнім днем його оскарження було 2712.2024, проте касаційну скаргу подано до суду лише 09.04.2025, тобто з пропуском строку, встановленого для цього.

За змістом касаційної скарги ГУ ДПС вказує, що строк на касаційне оскарження ним було пропущено з поважних причин. Зазначає, що первинна касаційна скарга була подана з дотриманням вимог статті 329 КАС України, а касаційні скарги повторно подавались у розумний строк та без зволікань. Зауважує, що приписи КАС України не визначають строків повторного звернення до суду після повернення касаційної скарги.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.

Вперше подану касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 19.12.2024 залишив без руху, надав десятиденний строк для усунення виявлених недоліків. Підставою для залишення касаційної скарги без руху стало те, що скаржник до касаційної скарги не додав документ про сплату судового збору, документи на підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, а наведене скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень було недостатнім для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Верховний Суд звернув увагу, що у поданій касаційній скарзі на її початку міститься посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а в подальшому викладено позицію ГУ ДПС у спірних правовідносинах. Зі змісту доводів касаційної скарги неможливо було з`ясувати, яку саме норму матеріального права суди застосували неправильно, висновку щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом. Крім того, суд зазначив, що доводи касаційної скарги не містять взаємозв`язку із висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позовних вимог. Звернув увагу Верховний Суд і на те, що суди під час вирішення справи врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.11.2023 у справі № 640/23582/21. Обґрунтування незастосовності цих висновків Верховного Суду касаційна скарга не містила, що дало суду підстави вважати формальним посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Ухвалою від 09.01.2025 Верховний Суд касаційну скаргу повернув з підстав не усунення недоліків касаційної скарги. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 09.01.2025 о 22:20.

Вдруге подану касаційну скаргу Верховний Суд повернув ухвалою від 23.01.2025 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень. Суд зазначив, що загальне посилання на початку касаційної скарги на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України без подальшого його обґрунтування, не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень. Суд повторно зауважив, що під час вирішення справи, суди врахували висновки Верховного Суду, однак, обґрунтування неможливості або помилковості їх застосування касаційна скарга так і не містила. Суд повторно роз`яснив вимоги щодо обов`язкових умов, які мають бути зазначені у касаційній скарзі у випадку її подання на цій підставі. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 23.01.2025 о 23:10.

Втретє подану касаційну скаргу Верховний Суд повернув ухвалою від 25.02.2025 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень. Суд зазначив про незмістовність наведеного скаржником обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Суд зауважив, що касаційна не містила посилання на відповідну постанову Верховного Суду, висновок, який у ній міститься, та щодо застосування якої саме норми права він стосується. Суд зазначив, що формальна зміна скаржником пункту 3 на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України при збереженні безпосереднього обґрунтування касаційної скарги не може вважатися усуненням недоліків, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 25.02.2025 о 23:25.

Вчетверте подана касаційна скарга була повернута ухвалою Верховного Суду від 18.03.2025 як така, що не містила підстав касаційного оскарження. Суд вчергове звернув увагу скаржника на його формальний підхід до оформлення касаційної скарги, який виявився у зміні посилання з пункту 1 на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України при збереженні інших доводів касаційної скарги у незмінному вигляді. Електронний примірник цієї ухвали суду ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 19.03.2025 о 05:20.

09.04.2025 ГУ ДПС направило касаційну скаргу вп`яте, тобто, через понад двадцять днів з дня отримання копії ухвали Верховного Суду про повернення попередньо поданої касаційної скарги. При цьому, проаналізувавши зміст вп`яте поданої касаційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що ГУ ДПС усунуло недоліки, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Однак, доводів про наявність таких поважних причин скаржник не наводить.

Водночас слід зазначити, що за усталеною позицією Верховного Суду недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання визначених законодавством завдань.

ГУ ДПС не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, Верховний Суд скаржнику неодноразово надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, в тому числі у разі її подання на підставі пунктів 1 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Посилання скаржника на те, що звернення з касаційною скаргою вперше відбулось з дотриманням встановленого законом строку є незмістовними, оскільки ГУ ДПС не обґрунтовує проміжки часу, що спливали між датами отримання ухвал про повернення касаційних скарг і до моменту їх чергового подання, як такі, що були об`єктивно необхідні задля приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України.

Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якій зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.

2. Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Однак, скаржник до касаційної скарги не додав документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2024 - не більше 60560 грн).

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції чинній на день подання позову до суду) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (30280 грн).

Позов у цій справі заявлено юридичною особою у 2024 році, який містить вимоги майнового характеру на загальну суму 6255972 грн, відповідно, за подання позовної заяви підлягав судовий збір, обмежений максимальним розміром, - в сумі 30280 грн.

Отже, скаржник має надати доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі в сумі 60560 грн (30280 грн х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007

Код класифікації доходів бюджету - 22030102

Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Призначення платежу - 101__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від __________(Дата оскаржуваного рішення) по справі __________(Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду).

3. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

За змістом вп`яте поданої касаційної скарги ГУ ДПС посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує про неправильне застосування судами пунктів 1, 2 статті 3, пункту 1 статті 17 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме без врахування висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 02.02.2023 у справі № 500/6845/21.

Скаржник доводить, що подібність правовідносин у наведеній ним справі та у справі, в якій подано касаційну скаргу, полягає в такому: суб`єктний склад - платник податків і контролюючий орган; предмет спору - податкове повідомлення-рішення; об`єкт правового регулювання - правовідносини, що виникають між платникам податків та податковим органом в ході визначення, справляння та адміністрування податків, зборів та інших обов`язкових платежів; предмет правового регулювання - суспільні відносини у сфері справляння податків і зборів; умовами застосування правових норм - правовідносини мали місце у часовому періоді, в якому діяло однакове правове регулювання і воно є однаковим на всій території України.

Проте, такі доводи колегія суддів визнає незмістовними, оскільки різниця у встановлених обставинах у сукупності з наданими сторонами доказами об`єктивно впливає на умови застосування правових норм. Так, у справі №500/6845/21, на неврахування постанови в якій посилається скаржник, податковий орган встановив, що фізична особа-підприємець застосовував для проведення розрахункових операцій РРО, і у виданих фіскальних чеках були відсутні такі обов`язкові реквізити як літерне позначення, розмір ставки акцизного податку, загальна сума акцизного податку за всіма зазначеними в чеку товарами. Натомість, у справі, в якій подано касаційну скаргу, ТОВ «ВОЛНА 4444» застосовувало ПРРО, а у фіскальних чеках були відсутні рядки 11-18 пунктів 2, 4, 5 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13, які стосуються таких реквізитів: ідентифікатор платіжного пристрою; сума комісійної винагороди; вид операції; реквізити електронного платіжного засобу; напис «платіжна система»; підпис касира; підпис держателя електронного платіжного засобу; позначення форми оплати. Таким чином, правовідносини у справі №500/6845/21 не є подібними до справи №320/2138/24.

Поряд з цим Верховний Суд вже неодноразово звертав увагу скаржника, що, вирішуючи спір між сторонами у цій справі, суди врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.11.2023 у справі №640/23582/21. Водночас, обґрунтування незастосовності цих висновків Верховного Суду вп`яте подана касаційна скарга так і не містить.

Отже, звертаючись з касаційною скаргою вп`яте, скаржник не виправив недоліків, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг, що свідчить про формальне ставлення скаржника до оформлення касаційної скарги та ігнорування ним роз`яснень, наданих Верховним Судом. Інше оформлення касаційної скарги при збереженні безпосереднього змісту доводів касаційної скарги не можна вважати усуненням недоліків, які стали підставою для повернення попередньо поданих касаційних скарг.

Фактично, у касаційній скарзі відповідач висловлює незгоду саме зі здійсненою судом апеляційної інстанції оцінкою встановлених у справі обставин у взаємозв`язку із наданими на їх підтвердження доказами і доводить необхідність зміни такої (на його користь), що не може бути визнано належним обґрунтуванням неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права (обов`язкової умови при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України).

Верховний Суд вже надавав вичерпні роз`яснення щодо обов`язкових умов, які мають зазначатися у своєму взаємозв`язку, у випадку подання касаційної скарги на підставі частини четвертої статті 328 КАС України, тому колегія суддів вважає недоцільним їх чергове роз`яснення скаржникові.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329-330, 332 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2024 у справі № 320/2138/24 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій вказати поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку;

- надати платіжний документ про оплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі, встановленому Законом № 3674-VI;

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Також роз`яснити скаржнику, що у разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі через електронний кабінет скаржник має додати докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України (шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Л.І. Бившева В.П. Юрченко