Справа № 470/261/25
Суддя: Луста С. А.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/470/6/25
Справа № 470/261/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В позові зазначив, що постановою №17 від 08 лютого 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 17000 грн. В постанові вказано, що він не прибув 02 грудня 2024 року на 14 годину до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, яка направлялася йому засобами Укрпошти. На адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла довідка про причини повернення поштового повідомлення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. З даною постановою позивач не погоджується, оскільки повістки про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував, про її існування він нічого не знав, 04 листопада 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 ним подано заяву про відстрочку від мобілізації, яку 26 листопада 2024 року було задоволено. Крім того вказав, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 02 квітня 2025 року із застосунку «Дія». На підставі зазначеного просив суд поновити йому строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.310-1 КУпАП, скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 11 квітня 2025 року було відкрито провадження за даним позовом у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву.

22 квітня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, через порушення ним ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.п.30-30/3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року (а.с.38-57).

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч.1 ст.121 вказаного Кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В позовній заяві позивач зазначає, що про існування оскаржуваної постанови від 08 лютого 2025 року він дізнався 02 квітня 2025 року із застосунку «Дія», звернувся до суду позивач з даним позовом 08 квітня 2025 року, іншого в ході судового розгляду судом не встановлено, а тому заява позивача про поновлення йому строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Так відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №15 від 24 січня 2025 року, складеного інструктором ІНФОРМАЦІЯ_4 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), позивач ОСОБА_1 не прибув 02 грудня 2024 року на 14 годину до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, яка відповідно до пункту 41 Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 року підтверджує належне оповіщення військовозобов`язаного про необхідність прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. На адресу третього відділу надійшла довідка про причини повернення поштового повідомлення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою Своїми діями ОСОБА_1 порушив частину третю абзац третій статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши правопорушення в особливий період дії воєнного стану. У вказаному протоколі позивач зазначив, що з ним не згоден, оскільки повістки з Укрпошти він не отримував, 08 листопада 2024 року до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_3 він направив заяву про відстрочку від мобілізації, яка була задоволена (а.с.50-52).

З тексту повістки №1286656 від 19 листопада 2024 року, підписаної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що позивач викликався до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказаний день та час для уточнення даних (а.с.54).

З довідки відділення поштового зв`язку Укрпошта вбачається, що позивачу вказана повістка не була вручена через його відсутність за вказаною у ній адресою, однак дана довідка датована 10 грудня 2024 року, що не підтверджує належне повідомлення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 02 грудня 2024 року (а.с.56).

Не дивлячись на це, 08 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні позивача ОСОБА_1 винесено постанову №17, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, в розмірі 17000 грн. за порушення частини 3 абзацу 3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за неприбуття 02 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом в особливий період під час дії воєнного стану (а.с.20-21).

Відповідно до частин першої, третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися - військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку.

Відповідно до частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Правила), який є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Крім того, за вимогами п.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відтак призовники, військовозобов`язані та резервісти мають обов`язок прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема у строк, що вказаний у повістці.

За вимогами п.41 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Стаття 210 КУпАП визначає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а стаття 210-1 КУпАП встановлює відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Дана норма є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а).

З досліджених в ході судового розгляду доказів вбачається, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних на 02 грудня 2024 року, однак він вказаної повістки не отримував, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 повернулася довідка відділення поштового зв`язку Укрпошти з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, однак дана довідка датована 10 грудня 2024 року, а тому вона, у відповідності до вимог п.41 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, не може підтверджувати належне оповіщення позивача про необхідність явки на 02 грудня 2024 року.

Крім того за даними застосунку «Резерв +» Міністерства оборони України, наданого позивачем, останній 19 вересня 2024 року пройшов ВКЛ, його було визнано придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони, 26 листопада 2024 року відповідачем було задоволено заяву позивача про відстрочку від мобілізації до 07 лютого 2025 року, у вказаний період відповідач мав можливість уточнити у нього всі необхідні облікові дані, а тому підстав для його повторного виклику на 02 грудня 2024 року суд не вбачає (а.с.17-19).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

За вимогами ст.90 вказаного Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності через неналежне його повідомлення про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 та відсутність правових підстав для уточнення облікових даних, а тому оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення №17 від 08 лютого 2025 року підлягає скасуванню, а справа закриттю.

У відповідності до ч.1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати (сплачена сума судового збору) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача.

Керуючись ст.ст.241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за оскарженням постанови по справі про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №17 від 08 лютого 2025 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №17 від 08 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , витрати по сплаті судового збору, у розмірі 605,6 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2025 року.

Суддя С. А. Луста