Справа № 420/34932/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання нарахувати додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення, нарахувати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питан, вирішив адміністративний позов задовольнити частково.

І. Суть спору

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у якому позивач просить:

(1). Визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. на місяць розмірі за період лікування (з 10 червня 2024 року по 05 липня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зобов`язати нарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 10 червня 2024 року по 05 липня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

(2).Визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП ( НОМЕР_3 ) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік_та зобов`язати нарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП ( НОМЕР_3 ) матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, у зв`язку з пораненням військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану.

ІІ. Аргументи сторін.

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 07.12.2023 року по 19.04.2024 року він проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , є учасником бойових дій.

Як зазначено у позові, 28 червня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Новомихайлівка Донецької області позивач отримав вогнепально-уламкові наскрізні поранення лівого передпліччя, верхньої третини середньої фаланги 5-го пальця лівої кисті ти тильної поверхні лівої кисті. Рубана рана потиличної ділянки справа, що підтверджується Довідкою про обставини травми. Відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.07.2023 за № 642/2298, Травма отримана у захистах індивідуального захисту, при виконанні обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф.

Після отриманого травмування позивач мав ускладнення та був направлений на лікування. З 10.06.2024 по 05.07.2024 лікувався в терапевтичному відділенні (неврологія) КНП «ООКМЦ Одеської обласної ради» з діагнозом: наслідки вогнепального осколкового поранення (28.06.2023).

21.10.2024 позивач надіслав звернення Командиру військової частини НОМЕР_1 на останню відому адресу: АДРЕСА_1 щодо виплати додаткової винагороди за період лікування з 10.06.2024 року по 05.07.2024 року, проте станом на момент подання позову, жодних виплат чи відповіді не надходило, що слугувало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

У своїх доводах щодо протиправної бездіяльності відповідача позивач посилається на те, що Постановою №168 передбачено наявність двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: - пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, - факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення. Позивач стверджує про наявність у нього цих умов.

Щодо матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, позивач зазначив, що перелік обставин, коли військовослужбовцю надається матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, регламентується окремим дорученням Міністра оборони України № 183/уд від 16 січня 2024 року. Зокрема, отримати допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення можна у разі поранення військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану. Позивач вважає, що має підстави для отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, внаслідок отримання поранення за обставин безпосередньої участі в бойових діях під час захисту Батьківщини, під час дії воєнного стану. Також просив врахувати, що ним було подано звернення до Командира військової частини НОМЕР_1 , однією з вимог було виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, проте жодних нарахувань не відбулось.

(б) Позиція відповідача

02.12.2024 відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач зазначив, що солдат ОСОБА_1 був зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 з 21.04.2024, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.04.2024 №114 та був виключений із списків військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2024 №213. Тобто проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 21.04.2024 по 25.07.2024.

Щодо позовних вимог у частині виплати матеріальної допомоги за 2024 рік, відповідач зазначив, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є обов`язковою виплатою та може бути проведена лише за письмовим рапортом. Відповідно до рапорту від 29.11.2024 Вх. А1559 №7185 старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 встановлено, що солдат ОСОБА_1 рапорту про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік не писав, в журналі обліку реєстрації вхідних документів військової частини НОМЕР_1 не обліковувався. Командування військової частини НОМЕР_1 позбавлено права самостійно (без відповідного рапорту солдата ОСОБА_1 ) приймати рішення про виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік. Отже, підстав для виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік не має.

Щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн. на місяць за період з 10.06.2024 по 05.07.2024, відповідач зазначив, що підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн., згідно Порядку №260, є перебування на стаціонарному лікуванні та висновок (постанова) військово-лікарської комісії, що таке лікування пов`язане з тяжким пораненням. Довідки або постанови ВЛК про проведене стаціонарне лікування Позивача з 10.06.2024 по 05.07.2024 у закладах охорони здоров`я після тяжкого поранення до справи не доєднано. Також у військовій частині НОМЕР_1 станом на 30.11.2024 відсутні висновок або постанова ВЛК про проведене стаціонарне лікування Позивача з 10.06.2024 по 05.07.2024 у закладах охорони здоров`я після тяжкого поранення. З огляду на викладене, відповідач стверджує, що обставини, щодо перебування Позивача в період з 10.06.2024 по 05.07.2024 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії не доведено, що позбавляє обов`язку відповідача нарахувати та виплати Позивачу додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень за вказаний період.

(в) Відповідь на відзив

Позивачем відповідь на відзив не подано.

ІІІ. Процедура та рух справи

19.11.2024 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу, має статус учасника бойових дій, про що видане посвідчення серії НОМЕР_4 від 26.08.2021 року.

Згідно записів військового квитка, протягом 2020-2023 рр. проходив службу у військовій частині НОМЕР_5 . З 21.04.2024 був зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2024 №114, солдата ОСОБА_2 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 01 квітня 2024 року № 513-РС на посаду навідника взводу охорони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , який прибув із військової частини НОМЕР_6 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 21.04.2024.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2024 №213, солдата к/с ОСОБА_2 , навідника взводу охорони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 " (по особовому складу) від 10 липня 2024 року № 193-РС, у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з переоглядом через 6- 12 місяців) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232ХІІ, без права носіння військової форми одягу, з 25.07.2024 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У наказі від 25.07.2024 №213 зазначено, що грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік позивач отримав. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року № 745/32197, за 2024 рік - не отримував.

Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено тим, що, як зазначено у позові, за період стаціонарного лікування з 10 червня 2024 року по 05 липня 2024 року у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини, відповідачем не було виплачено додаткову винагороду у розмірі до 100 000 грн. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, згідно Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року.

Згідно Довідки про обставини травми від 11.07.2023 №642/2298, складеної за підписом командира військової частини НОМЕР_5 , 28.06.2023 солдат ОСОБА_1 отримав поранення. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини, поблизу АДРЕСА_2 . Травма отримана у засобах індивідуального захисту, при виконанні обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та не пов`язана з вчиненням адміністративного, кримінального правопорушення, не с наслідком дій, скоєних у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або навмисним спричиненням собі тілесних ушкоджень.

Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3883, у 10.06.2024 по 05.07.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ООКМЦ» ООР», діагноз: наслідки вогнепального осколкового поранення (28.06.2023) … далі за описом.

21.10.2024 позивач направив на поштову адресу військової частини НОМЕР_1 звернення, де просив, зокрема: виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн за період повторного лікування з 10.06.2024 по 05.07.2024; виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі грошового забезпечення.

Проте, як стверджує позивач у позові, відповідь він не отримав та кошти не нараховані, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

V. Джерела права та висновки суду

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався та на час розгляду цієї справи триває.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно пункту 1-2 Постанови №168, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Постанову доповнено пунктом 1-2 згідно з Постановою КМ № 836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за N 745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року (в редакції Наказу Міністерства оборони № 566 від 26.09.2023).

Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини,- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), у тому числі за місяць початку військової служби;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Вирішуючи цей спір, суд констатує, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем 28.06.2023 року поранення під час виконання бойових завдань.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі Положення №402).

Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу I Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 1.3 глави 1 розділу I Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Главою 21 розділу II Положення №402 визначений порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України.

Згідно пункту 21.1 глави 21 розділу II Положення №402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно пункту 21.2 глави 21 розділу II Положення №402, причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Згідно пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини;

б) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби;

в) Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

г) Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

ґ) Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини;

д) Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

е) Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби;

є) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;

ж) Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової - служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;

з) Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН;

и) Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Отримання позивачем поранення підтверджується Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.07.2023 №642/2298.

Згідно Довідки про обставини травми від 11.07.2023 №642/2298, складеної за підписом командира військової частини НОМЕР_5 , 28.06.2023 солдат ОСОБА_1 отримав поранення. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини, поблизу АДРЕСА_2 . Травма отримана у засобах індивідуального захисту, при виконанні обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та не пов`язана з вчиненням адміністративного, кримінального правопорушення, не с наслідком дій, скоєних у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або навмисним спричиненням собі тілесних ушкоджень.

Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3883, у 10.06.2024 по 05.07.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ООКМЦ» ООР», діагноз: наслідки вогнепального осколкового поранення (28.06.2023) … далі за описом.

У Виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3883 наявний висновок від 17.06.24р Зав. травм. відділенням ООКМЦ - Наслідки вогнепального осколкового поранення (28.06.2023). … Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма тяжкого ступеню. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми №642/2298 від 11.07.2023 видана командиром в/ч НОМЕР_7 . На підставі статей 61-в та 78-в графи ІІ Розкладу хвороб придатний до військової служби.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2024 №213, солдата к/с ОСОБА_2 , навідника взводу охорони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , звільнено наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 " (по особовому складу) від 10 липня 2024 року № 193-РС, у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з переоглядом через 6- 12 місяців) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232ХІІ.

Тобто, наявний висновок (постанова) військово-лікарської комісії про непридатність позивача до військової служби з переоглядом через 6- 12 місяців.

З аналізу пункту 1-2 Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини;

перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Враховуючи викладене, судом встановлено наявність цих умов у спірний період з 10.06.2024 по 05.07.2024, що є підставою для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 100 000 грн. за період з 10.06.2024 по 05.07.2024, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), а також зобов`язання Військової частин НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 100 000 грн. за період з 10.06.2024 по 05.07.2024 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог у частині виплати матеріальної допомоги за 2024 рік.

Згідно наказу від 25.07.2024 №213, позивач матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року № 745/32197, за 2024 рік - не отримував.

Відповідно до пункту 1 розділу XXIV Порядку №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 розділу XXIV Порядку №260, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у військовій частині НОМЕР_8 та підпорядкованих їй військових частинах установлюється командиром цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_8 .

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Під час виплати зазначеної допомоги військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день підписання наказу про надання цієї допомоги звільнені від посад, усунені або відсторонені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання повноважень на посаді, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) з урахуванням зміни вислуги років і норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми займаними посадами.

Відповідно до пункту 9 розділу XXIV Порядку №260, виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік регламентується розпорядженням Міністра оборони України № 183/уд від 16 січня 2024 року.

Так, пунктом 6 цього розпорядження визначено, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав, зокрема, поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події (крім підстав зазначених в абзацах четвертому та дев`ятому цього пункту).

Інші підстави для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та її розміри будуть доведені окремим рішенням Міністра оборони України.

З аналізу наведених норм слідує, що виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця.

Відповідач у відзиві стверджує, що згідно рапорту від 29.11.2024 Вх. А1559 №7185 старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 рапорту про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік не писав, в журналі обліку реєстрації вхідних документів військової частини НОМЕР_1 не обліковувався.

Суд зазначає, що у матеріалах справи також відсутні докази звернення позивача до відповідача саме із рапортом про виплату матеріальної допомоги.

Суд відхиляє доводи позивача про звернення до відповідача із заявою від 21.10.2024, оскільки така не є рапортом військовослужбовця.

Отже, суд погоджується з відповідачем, що підстав для виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік не має.

Позивач заявив позовні вимоги про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з пораненням (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану.

Проте, не надав доказів, що право на отримання зазначеної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення не було реалізовано ним у рік настання події, тобто у рік отримання поранення 2023.

Отже, у частині позовних вимог щодо нарахування та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, у зв`язку з пораненням військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану, підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач, звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору відсутні; інші судові витрати не були заявлені.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 100 000 грн. за період з 10.06.2024 по 05.07.2024, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

3.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 100 000 грн. за період з 10.06.2024 по 05.07.2024 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Оксана БОЙКО