Справа № 541/668/25
Суддя: Вірченко О. М.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/668/25
Номер провадження 2-а/541/23/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 квітня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги наступним. 06 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову № 428 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, оскільки ОСОБА_1 за місцем перебування на військовому обліку у 7-денний термін не повідомив попередні місця свого працевлаштування, чим порушив вимоги ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги п/п 8 п. 1 правил військового обліку відповідно до додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487. 21 січня 2025 року старшим державним виконавцем Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі вказаної постанови було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення судового збору. Позивач не погоджується з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначив, що його не було повідомлено про постанову від 06 листопада 2024 року № 428, засобами поштового зв`язку вона не направлялась, про її існування ОСОБА_1 стало відомо після відкриття виконавчого провадження. Оскільки позивач не був присутній при розгляді матеріалів адміністративної справи, навіть за наявності в його діях складу адміністративного правопорушення та визнання вини він був позбавлений можливості сплатити штраф у 15-денний строк в розмірі 17 000 грн. Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення з боку ТЦК особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про мобілізацію, про час та місце розгляду справи є підставою визнання постанови ТЦК неправомірною. Зважаючи на наведене, ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову від 06 листопада 2024 року № 428 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 10 500 грн.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку офіцерів запасу у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 04 січня 2024 року. 28 жовтня 2024 року позивач прибув особисто до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду. Під час уточнення даних було встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово змінював місце роботи, але жодного разу не повідомив про відповідні зміни за місцем перебування на військовому обліку, чим в особливий період порушив вимоги ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 28 жовтня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно позивача було складено протокол № 428 про адміністративне правопорушення, другий примірник якого врученого останньому під підпис. У вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 06 листопада 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . У визначені в протоколі день та час ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не надав, тому 06 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу відповідач зазначив, що доводи позивача стосовно реальності надання правничої допомоги не є переконливими, розмір заявлених витрат є неспівмірним із виконаною роботою, оскільки дана справа є справою незначної складності. Враховуючи зазначене, просив залишити позовну заяву без задоволення.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з постановою від 06 листопада 2024 року № 428 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вказаною статтею та піддано до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн (а.с. 14).

У постанові зазначено, що 28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду; під час уточнення облікових даних встановлено, що з 02 вересня 2024 року він працює в Полтавській ЗОШ № 37 асистентом вчителя, попередні місця свого працевлаштування не повідомив за місцем перебування на військовому обліку у 7-денний термін, чим порушив вимоги ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п/п 8 п. 1 правил військового обліку відповідно до додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як визначено ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобовязаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 КУпАП (крім правопорушень, вчинених військовозобовязаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

У відповідності з п/п 8 п. 1 Правил військового обліку, що є додатком 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 (в редакції, чинній на час прийняття постанови № 428) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

08 жовтня 2024 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що позивачем вимоги вказаних нормативних актів виконані не були, в зв`язку із чим складено протокол про адміністративне правопорушення. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень. В протоколі роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП; повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 00 хв. 06 листопада 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в каб. № 1. В зазначений день позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився.

Таким чином, суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду складеного відносно нього адміністративного матеріалу. Неявка позивача не перешкоджала розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства. Відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтованою.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Доводи позивача, що спрямовані на уникнення відповідальності, не спростовують висновки відповідача.

Відсутність в матеріалах справи відомостей про вручення позивачу прийнятої відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення не є підставою для її скасування.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160-163 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2025 року.

Суддя: О. М. Вірченко