Справа № 420/10860/25
Суддя: Бабeнко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 квітня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бабенко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2025 року до ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд:

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,15 га кадастровий номер :03:002:0035, розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру в Одеській області в особі визначеного державного кадастрового реєстратора здійснити реєстрацію скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,15 га кадастровий номер :03:002:0035, розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути по суті клопотання ОСОБА_1 від 11.02.2025 про надання у власність земельної ділянки площею 0,15 га кадастровий номер :03:002:0035, розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на підставі рішення Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №761-VI від 13.02.2014 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель за адресою: АДРЕСА_1 » та прийняти одне з двох рішень (у формі наказу), передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Як визначено в п.4 ч.1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приписами пп. 1, 2 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. А публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суд звертає увагу, що у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Ознайомившись зі змістом даної позовної заяви та долучених до неї матеріалів, суд дійшов висновку, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що вона звернулась до відповідача із запитом, в якому просила надати інформацію стосовно реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:0035 за ОСОБА_2 або за ОСОБА_3 . При цьому позивач просила повідомити дату такої реєстрації та на підставі якого правовстановлюючого документу було зареєстроване таке право власності, а також надати відповідні копії.

Позивача повідомлено, що відповідачем зареєстрована на підставі технічної документації вказана земельна ділянка площею 0,15 га, за кадастровим номером :03:002:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , що перешкоджає зареєструвати право власності на вказану ділянку за позивачем.

Крім того, позивач просила розглянути по суті своє клопотання про надання у власність земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :03:002:0035, розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на підставі рішення Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №761-VI від 13.02.2014 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель за адресою: АДРЕСА_1 » та прийняти рішення (у формі наказу), передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

01.04.2025 поштою позивачем отримано відповідь від відповідача, в якій зазначалось, що звернення позивача розглянуто, надано тлумачення Закону України «Про державний земельний кадастр», Постанови КМУ від 17.10.2012 №1015 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», статті 123 Земельного Кодексу України та інші. На запитання позивача відповідач не надав відповідей та запропонованих позивачем заходів не здійснив.

Відтак, відповідач добровільно відмовляється скасувати державну реєстрацію вище вказаної земельної ділянки, що перешкоджає позивачу здійснити реєстрацію ділянки на її ім`я, що стало підставою для її звернення до суду з даним позовом.

За правилами частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

На підставі статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України, до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Оскільки, на підставі дій суб`єкта владних повноважень у третіх осіб припинилось/виникло речове право на нерухоме майно, і позивач просить суд відновити її порушені права на нерухоме майно шляхом поновлення/припинення речових прав третіх осіб на це ж нерухоме майно, суд вважає, що цей спір має приватноправовий характер і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Підсумовуючи все викладене вище, суд доходить висновку, що спір, який розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин.

До того ж, відповідач не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :03:002:0035, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , стосувалась реєстрації прав інших осіб, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності правовстановлюючих документів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких документів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала свою правову позицію, зокрема в постановах від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 823/1508/16, від 16 січня 2019 року у справі №823/692/17 та інших, відповідно до якої спір про скасування рішення та/або запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за іншою особою є приватноправовим та з огляду на суб`єктний склад має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства.

Отже, в цій справі вирішується спір про цивільне право між особою, яка вимагає скасувати державну реєстрацію речового права, та особами, за якими зареєстровано таке речове право (припинення речового права).

Оскільки звернення позивача до суду з цим позовом викликане необхідністю захисту його прав не у сфері публічно-правових відносин, а його майнових прав, суд дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим і, враховуючи суб`єктний склад сторін спору, повинен розглядатися в порядку цивільної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Більш того, суд зауважує, що згідно з ч.5 ст.170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст. 170, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №420/10860/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву разом з усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО