Справа № 703/1878/25
Суддя: Овсієнко І. В.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/1878/25
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 квітня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Овсієнко І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

у с т а н о в и в :

07.04.2025 ОСОБА_1 через представника, адвоката Сухомудренка Б.В., звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому просить поновити пропущений з поважних причин строк звернення до адміністративного суду, визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №4077291 від 15.02.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Вертипорохом А.М., закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 10.04.2025 позовну заяву залишено без руху оскільки вона не відповідає вимогам, встановленим ст. 161 КАС України.

На виконання ухвали суду представником позивача 15.04.2025 подано з використанням системи «Електронний суд» заяву про усунення недоліків, що містить підтвердження сплати судового збору в передбачених чинним законодавством порядку та розмірі.

До заяви додане клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до адміністративного суду.

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку обґрунтоване тим, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував, відомості про її надсилання на його адресу відсутні, про факт порушення його прав внаслідок притягнення до адміністративної відповідальності він дізнався під час здійснення примусового виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення, що позбавило його можливості оскаржити постанову у встановлений строк. Зокрема, розгляд справи про адміністративне правопорушення не проведено, працівником поліції не вчинено дій, які б призвели до набрання постановою законної сили, оскільки відповідна постанова не була доведена до відома ОСОБА_1 , не була оголошена, як того вимагає чинний КУпАП, її копію не вручено позивачеві та не надіслано за адресою його проживання. Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_1 не був обізнаний про факт порушення його прав до 27.03.2025, коли з нього було стягнуто штраф у порядку примусового виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У справі "Устименко проти України" ЄСПЛ зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Вказані висновки сформульовані в постанові ВП ВС від 01.02.2024 в справі №990/270/23.

Застосовуючи наведений підхід до обставин даної справи, суд вказує наступне.

З матеріалів, доданих до позову, встановлено, що позивачеві зачитано постанову в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, що мало місце 15.02.2025 з 00-40:12 год до 00-40:38. ОСОБА_1 надав відповідь, що йому відомо про позбавлення його права керування транспортними засобами за рішенням суду. Йому пояснено про складення постанови про адміністративне правопорушення, розмір накладеного стягнення, порядок та строки його сплати, порядок оскарження постанови, після чого він відмовився від отримання копії постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Дані обставини приводять до висновку, що позивачеві щонайменше із вказаного вище часу було достеменно відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності, однак він не вживав до 27.03.2025 будь-яких заходів щодо з`ясування стану відомого йому провадження або ж оскарження відповідної постанови.

Відтак доводи позову, а також заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, що обґрунтовані необізнаністю позивача про накладення на нього адміністративного стягнення, неотриманням постанови в справі, суперечать матеріалам, наданим з позовною заявою, не вказують на існування поважних причин, що могли бути непереборними та об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду в строк, встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати підписання ухвали до Черкаського апеляційного суду.

Суддя І.В. Овсієнко