Справа № 335/1741/25
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1741/25 2-а/335/51/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко К.В., представника позивача - адвоката Харькова В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника Харькова Віталія Олександровича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2025 року ОСОБА_1 в особі представника Харькова Віталія Олександровича звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення , в якому просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині винесення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Постанови № 712 за справою про адміністративне правопорушення. Скасувати Постанову №712 за справою про адміністративне правопорушення, винесену ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнути судові витрати.

Позов вмотивовано тим, що 04.10.2024 року, відносно ОСОБА_1 , складено Протокол про адміністративне правопорушення № 898 від 04.10.2024 року. Зі змісту протоколу вбачається, що розгляд постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , мав відбутися - 08.10.2024 року, об 09 год. 00 хв., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

08.10.2024 року, ОСОБА_1 , направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 , докази які підтверджують неможливість прибуття останнього до приміщення відповідача, для розгляду постанови. Так, Згідно опису вкладення до цінного листа, від 08.10.2024 року, ОСОБА_1 , на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 , направив - Медичний висновок № НХ6К-РТМ4-52МК- 9СЕТ, Консультативне заключення нейрохірурга від 08.10.2024 року та Супроводжуючий лист «Пояснювальна записка» й відправлення даного пакету документів підтверджується Накладною № 657.

Після винесення відповідної постанови, співробітники ТЦК та СП, не направили її на адресу ОСОБА_1 , отже останній елементарно не міг довідатися про її існування, за умови що зі свого боку повідомив відповідача, про поважні причини неявки, для останнього винесення відносно постанови по 210-1 КУпАП, та очікував, що його запросять визначивши пізнішу дату.

Однак, жодних повідомлень від ІНФОРМАЦІЯ_4 , тривалий час - не надходило й про винесення Постанови про накладення адміністративного стягнення дізнався після блокування його особових рахунків.

Так, 06.12.2024 року, ОСОБА_1 , подав заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, 29.01.2025 року, в інтересах ОСОБА_2 , було подано Адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_4 , із проханням надати примірник Постанови № 721.

03.02.2025 року, на адресу представника Адвоката Харькова В.О., надійшла Відповідь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі від 29.01.2025 року № 3893/8-29.24-35 де вперше, надали примірник Постанови № 712 за справою про адміністративне правопорушення. Отже, дійсну можливість оскаржити індивідуальний акт ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав лише з 03.02.2025 року, внаслідок бездіяльності посадових осіб відповідача, які не направляли на адресу вищезгадану постанову, та не надали відповідь на поданий Адвокатський запит.

Про те, що Постанова № 712, не направлялась на адресу ОСОБА_1 , свідчить її зміст, адже у графі - про отримання військовозобов`язаним вказаної постанови - жодних відомостей не вказано, у графі про направлення примірника (копії) постанови поштою - жодних відомостей не вказано. Таким чином, саме 03.02.2025 року, ОСОБА_1 , отримав можливість зрозуміти за яке саме правопорушення його притягають до адміністративної відповідальності та фактично лише 03.02.2025 року, ОСОБА_1 , вперше побачив Постанову № 712.

За наявності клопотання про відкладення розгляду справи, поданого збоку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виніс Постанову № 712, не врахувавши причини для неявки особи у визначений час, фактично оминувши дослідження клопотання позивача.

По-друге, Постанова № 712, була винесена на підставі вчинення ОСОБА_1 , правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, яке зі слів посадових осіб ТЦК вчинялось шляхом відмови від підпису та отримання повістки, однак зі змісту Постанови № 712, вбачається що при розгляді справи ІНФОРМАЦІЯ_5 , досліджувався Акт відмови від повістки від 25.07.2024 року, й жодного твердження про дослідження інших доказів у згаданій постанові - немає.

ІНФОРМАЦІЯ_5 , при винесені Постанови № 712, оминув дослідження обставин, що пом`якшують відповідальність особи й в ситуації ОСОБА_1 , такі обставини мали місце, зокрема 28.07.2024 року, ОСОБА_1 , мав незадовільний стан самопочуття й наведене підтверджується Консультативним висновком невролога.Також, 28.07.2024 року, ОСОБА_1 , мав заздалегідь заплановане обстеження та здійснював Комплексне МРТ З відділів хребта (стандартна) (1.5Т). Отже, ОСОБА_1 , мав поважну причину неявки за повісткою, яка йому не вручалась та про яку він фактично не був повідомлений. ОСОБА_1 , ще раз наголошує, що 25.07.2024 року, ніяким чином не взаємодіяв із ІНФОРМАЦІЯ_5 , та від отримання повістки не відмовлявся, адже в подальшому пройшов ВЛК, добровільно з`явившись до ІНФОРМАЦІЯ_6 , наведене підтверджується Довідкою ВЛК № 4128 від 04.10.2024 року, яке в подальшому було оскаржено, що підтверджується Довідкою ВЛК № № 775 від 23.01.2025 року.

Отже, при винесені Постанови № 712, ІНФОРМАЦІЯ_5 , допущенні порушення процесуального та матеріального права, що слугує підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже з огляду на ситуацію, що склалась, в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 03.03.2025 поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду, позовна заява прийнята до розгляду та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20.03.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Крамаренко А.А. було подано відзив, в якому просить суд позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача вказує, що 25.07.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 було виписано повістку про виклик на 08:00 год. 26.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 , підписувати та отримувати повістку відмовився, про що було складено відповідний акт від 25.07.2024 року. Зміст повістки та акту було доведено (прочитано) ОСОБА_1 у голос.

Проте, у визначений у повістці час, а саме 26.07.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.10.2024 № 898 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 08.10.2024 о 09:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від пояснень. Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 не надав. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи знаходиться акт відмови від отримання повістки від 25.07.2024 року. Розглянув матеріали справи, встановлено, що поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ТЦК та СП відсутні. Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦК та СП для визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в Україні діє особливий період. З зазначеного вбачається, що громадянин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення , яке є триваючим правопорушенням.

До функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , затверджених начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 26.12.2023 року, прямо відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення, визначені ст. 235 КУпАП і накладати адміністративні стягнення.

Щодо вручення повістки ІНФОРМАЦІЯ_5 .Відповідно до абзацу 6 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Щодо наявності поважної причини не прибуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , то повідомлено наступне. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів ОСОБА_1 не виконав ці вимоги діючого законодавства.

Також необхідно зазначити, що станом на дату розгляду протоколу про адміністративне правопорушення 08.10.2024 року, ОСОБА_1 не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_5 про його неможливість прибути на розгляд справи. Як вказує у позові сам позивач, докази підтверджуючі неможливість його прибуття були отримані відповідачем лише 14.10.2024 року, тобто вже після розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови.

24.03.2025 року представником позивача адвокатом Харьковим В.О. було подано відповідь на відзив, у якій вказував, що відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову, службу під час мобілізації, на особливий період - належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.До власного відзиву, відповідач не долучив відеозапису, а отже не вбачається що АКТ відмови від отримання повістки, доводився ОСОБА_1 , - взагалі.

Згідно п. 40 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (Постанова КМУ № 560 від 16 травня 2024 року), Під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.Згідно п. 40 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (Постанова КМУ № 560 від 16 травня 2024 року), Застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- та відеофіксації, уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки визначається Міноборони, а органами та підрозділами поліції-МВС.Ані протокол вчинений посадовою особою, ані рапорти не можуть підтверджувати факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , надані законодавчі критерії щодо доказів, що мають підтверджувати провину військовозобов`язаного .Також, звертаючись до Акту щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.07.2024 року, слід зазначити, що він вчинений із порушенням законодавства Згідно п. 47, 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (Постанова КМУ № 560 від 16 травня 2024 року) У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки Представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальностіАкт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративне правопорушення

У судовому засіданні представник позивача адвокат Харьков В.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини вказані в позовній заяві, додатково пояснив, що відеозапис вручення повістки відсутній. Окрім того, що в ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутні докази оголошення Акту відмови від отримання повістки він ще й підписаний лише однією посадовою особою, що є прямим порушенням п. 47, 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У протоколі №898 від 04.10.2024 зазначено, що 15.07.2024 року військовозобов`язаний винесена стрільцем 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим солдатом ОСОБА_3 , про те, що 26.07.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_8 , про причини неявки не повідомив.

Судом встановлено, що постановою №712 від 08.10.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням стягнення у виді 17 000,00 грн. штрафу за те, що він вчинив вказане адміністративне правопорушення за таких обставин. 25.07.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 було виписано повістку про виклик на 08:00 год. 26.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 , підписувати та отримувати повістку відмовився, про що було складено відповідний акт від 25.07.2024 року. Зміст повістки та акту було доведено (прочитано) ОСОБА_1 у голос. Проте, у визначений у повістці час, а саме 26.07.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.10.2024 № 898 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 08.10.2024 о 09:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від пояснень.Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 не надав.На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.В матеріалах справи знаходиться акт відмови від отримання повістки від 25.07.2024 року. Розглянув матеріали справи, встановлено, що поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ТЦК та СП відсутні.Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦК та СП для визначення їх призначення на особливий період.Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в Україні діє особливий період. Громадянин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яке є триваючим правопорушенням. Заяв, клопотань щодо переносу розгляду справ на іншу дату, залучення адвоката не надходило.

Постанова прийнята за наслідками розгляду протоколу №712 від 08.10.2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.210-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст.210-1 КУпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають основи мобілізаційної підготовки та мобілізації та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст.1 ЗУ «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на цей час.

Особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року і до теперішнього часу.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року №2105-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», із змінами відповідно до якого продовжено з 12 серпня 2024 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону, постановою Кабінетів Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

За викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (п.21 Порядку).

Пунктом 27 Порядку визначено, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1) (п.28 Порядку).

Пунктом 29 Порядку передбачено, що у повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Повістки мають право вручати представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Представники, уповноважені вручати повістки, здійснюють оповіщення громадян як самостійно, так і у складі груп оповіщення. Вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України (п.п. 31,35 Порядку).

Пунктами 36-39 Порядку визначені місця, де можуть вручатися повістки про виклик, в тому числі у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, резервістам та військовозобов`язаним повістка вручається військовослужбовцями або працівниками таких центрів.

Відповідно до п.40, 41 Порядку під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Відповідно до п.п.42, 45, 47 Порядку розпорядженням голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) за пропозицією відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки утворюються групи оповіщення, визначається їх кількість, чисельний склад таких груп, порядок та забезпечення їх роботи, а також визначаються старші груп оповіщення від структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Керівники структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, підприємств, установ, організацій та територіальних органів (підрозділів) поліції на підставі розпорядження голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видають накази про призначення осіб до складу груп оповіщення та забезпечують їх участь у заходах оповіщення.

Для організації роботи груп оповіщення керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не пізніше ніж за день до проведення таких заходів видає наказ, в якому визначаються: старші груп оповіщення із числа представників територіального центру комплектування та соціальної підтримки; маршрути оповіщення (місця, де здійснюватиметься оповіщення, із зазначенням адрес будинків, громадських місць, громадських будинків та споруд, назв вулиць або площі); підприємства, установи, організації, працівники яких підлягають оповіщенню; час та строки проведення оповіщення; порядок залучення керівника установи (організації) або фізичної особи - підприємця, який надає послуги з управління багатоквартирними будинками, голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку до груп оповіщення, де старшими визначений представник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, представників структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, підприємств, установ, організацій, територіальних органів (підрозділів) поліції.

Повістки для оповіщення видаються представнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженому їх вручати, під підпис в журналі реєстрації повісток (додаток 3). Після завершення заходів оповіщення такий представник звітує про кількість виписаних та вручених повісток. Старший групи оповіщення, представник, уповноважений вручати повістки, територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органах СБУ зупиняє (підходить до) громадянина та відрекомендовується, повідомляє про мету зупинки (прибуття) та спілкування. На вимогу громадянина пред`являє свій паспорт громадянина (посвідчення офіцера, військовий квиток, службове посвідчення), службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, а також пропонує громадянину пред`явити його паспорт та військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Якщо особа підлягає оповіщенню відповідно до розпорядження голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування, їй вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину. Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. У разі відмови від отримання повістки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 69 Порядку громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

Враховуючи обставини справи викладені позивачем у вказаному позові та зважаючи на діючі норми законодавства, можна зробити висновок, що притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було порушено відносно позивача процедури вручення повістки та оформлення відмови від її отримання.

Жодної фото - та/або відео фіксації протиправних дій позивача зазначених представниками відповідача, як у протоколі, так і у постанові не надано відповідачем до відзиву не було. Не надано і наказу про створення та складу групи оповіщення.

Окрім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності повноважень на складання протоколу, передбачених Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024 року, у стільця 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_8 старшим солдатом ОСОБА_3 .

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1КупАП полягає у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Проте, оскаржувана постанова взагалі не містить посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення (пояснення свідків, акт, фото-чи відеозаписто що відповідно до ст. 251 КУпАП), на підставі яких суб`єктом владних повноважень було прийнято рішення у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 1 ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно із вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку суб`єктом владних повноважень не доведено належними та допустимими доказами, що складення протоколу про адміністративне правопорушення № 898 від 04.10.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП відбулося із дотриманням вимог діючого законодавства, зокрема що його складено уповноваженою на це посадовою особою. На час розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 в нього були відсутні докази, які б у повній мірі підтверджували винуватість позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та як наслідок були відсутні підстави для винесення відносно нього постанови №712 від 08.10.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд враховує, що матеріали справи свідчать про відсутність об`єктивних даних, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, і відповідачем у справі таких доказів не надано. Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні належні та допустимі докази вини позивача.

З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач не довів обставин щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, а отже постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 08.10.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн підлягає скасуванню.

Стаття 8 КАС вказує, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини розкриває зміст принципу верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу. Однією з таких вимог є вимога про якість закону. Під законом тут мається на увазі положення нормативно-правового акта. По-перше, закон повинен бути доступним особі, тобто містити зрозумілі й чіткі формулювання, які б давали можливість особі самостійно або з відповідною консультацією регулювати свою поведінку. По-друге, він має бути передбачуваним, тобто таким, щоб особа могла передбачити наслідки його застосування. По-третє, закон повинен відповідати всім іншим вимогам верховенства права, зокрема він з достатньою чіткістю має встановлювати межі дискреційних повноважень, наданих суб`єктам владних повноважень, та спосіб їх здійснення. Це необхідно, щоб особа була захищеною від свавілля суб`єктів владних повноважень (п. 27 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Круслен проти Франції» від 24.04.1990 року).

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, цією правовою нормою не передбачено прийняття судом рішення про визнання дій протиправними.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст.139КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.19,58,62 Конституції України, ст.ст.7,9,19,77-82,90,139,241,243,245,250,257,286 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Харькова Віталія Олександровича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову № 712 від 08.10.2024 року за справою про адміністративне правопорушення, винесену ІНФОРМАЦІЯ_3 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 адміністративного стягнення у виді штрафу за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

Суддя Ю.В. Апаллонова