Справа № 381/954/25
Суддя: Соловей Г. В.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю представника позивача Дубчак Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ

24.02.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника-адвоката Дубчак Ю.Є. з позовною заявою до відповідача Департаменту патрульної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду по суті надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 5 ст. 124 КУпАП. При ознайомленні з матеріалами вказаної справи, встановлено, що 20.09.2024 року Управлінням патрульної поліції в Житомирській області, постановою ЕНА № 3090350, позивач був притягнутий за ч. 2 ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Як зазначає представник позивача, ОСОБА_1 не виключає факту спілкування з працівниками поліції, але заперечує складання будь яких адміністративних матеріалів. При цьому позивач не володіє українською мовою, оскільки є громадянином Республіки Ірак. Такі обставини дають підстави для твердження про недотримання працівниками поліції при складанні постанови, вимог ст. 268 КУпАП в частині роз`яснення позивачу прав та обов`язкового залучення перекладача.

У звязку з чим, вважає, що постанова складена з порушенням вимог передбачених КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття адміністративного правопорушення залишено без руху.

27.02.2025 року, через канцелярію суду, надійшла письмова заява від представника позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2025 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження.

24.03.2025 року, через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що доводи адміністративного позову не обґрунтовані, а вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що 20.09.2024 року інспектором УПП в Житомирській області Зборівським С.О. було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу BMW н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перевищив дозволену швидкість руху, а також не мав права керування даним т/з. Інспектор, встановивши факт вчинення адміністративних правопорушень, роз`яснив водію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. У свою чергу від позивача жодних клопотань не надходило. Від отримання копії постанови позивач відмовився. В матеріалах справи, відсутні будь-які дані, які підтверджують, що під час розгляду справи та винесенні оскаржуваної постанови позивач був обмеженим у праві звертатися мовою, якою він володіє або користуватися послугами перекладача чи адвоката. Поліцейським не допущено під час складання спірної постанови грубих порушень закону, які були б беззаперечною підставою для її скасування. Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена правомірно, а доводи адміністративного позову не являються суттєвими для вирішення справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлялися вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року № 3773-VI.

Положення статті 1 Закону № 3773-VI розрізняє два поняття: «іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах» та «нелегальний мігрант».

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

При розгляді справи судовом встановлено, що 01.05.2024 року громадянину Республіки Ірак ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано посвідку на постійне проживання на території України № НОМЕР_2 . Дата закінчення строку дії 30.04.2034 року. Орган, що видав 8011.

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 16.02.2024 року № 2024/001654276, місце проживання ОСОБА_1 з 16.02.2024 року було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , а з 17.02.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 (Витяг з реєстру територіальної громади від 17.02.2025 року № 2025/002294571).

Відповідно до ст.3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Постановою серії ЕНА № 3090350 від 20.09.2024 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 3400,00 грн.

При цьому, згідно вказаної постанови вбачається, що 20.09.2024 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW 730, номерний знак НОМЕР_3 на а/д М-06 105 км рухався зі швидкістю 121 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (Обмеження максимальної швидкості руху 70 км/год), чим перевищив дозволену швидкість більш як на 20 км/год та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, а саме не мав права керування даним ТЗ, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. (ст. 10 КУпАП)

Іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. (ст. 16 КУпАП)

Відповідно до вимог ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Кодексом України про адміністративні правопорушення закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. У сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За змістом статей 245, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Згідно ч. 4 розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Так, уповноваженою особою відповідача винесено постанову відносно іноземця, громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 . Зі змісту постанови вбачається, що під час її винесення перекладач не був залучений для перекладу на мову, якою володіє позивач.

Відповідно до ст.274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Перекладач зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.

Судом встановлено, що постанова складена за встановленою формою українською мовою. Всі відомості, які вносилися до неї, також викладені українською мовою (у тому числі текст зі змістом прав та обов`язків, які були роз`яснені позивачу) та у вигляді друкованого тексту. Доказів того, що позивач власноручно написав про відмову від перекладача або про те, що він його не потребує, постанова не містить.

Оцінюючи наведені вище докази та доводи сторін суд ставить під сумнів розуміння позивачем мови, якою супроводжувалась процедура винесення постанови під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, як і розуміння свого права на перекладача, яке перебуває у взаємозв`язку з правом знати, за що він притягується до адміністративної відповідальності і які права на захист він може використовувати при цьому.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував на важливість забезпечення права особи на перекладача. Крім того, права іноземця на допомогу перекладача регламентовано не тільки внутрішнім законодавством України, а також у пункті 1 ст. 5 Декларації про права людини у відношенні осіб, що не є громадянами країни, в якій вони проживають, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 13.12.1985 року на виконання Міжнародних пактів про права людини, що ратифіковані Україною.

Аналіз законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства дає підстави для висновку, що правовий статус іноземця передбачає обов`язок суб`єктів владних повноважень забезпечити йому реальну можливість реалізувати свої права, зокрема право на перекладача, яке перебуває у взаємозв`язку з правом знати за що він притягається до адміністративної відповідальності і яка саме санкція до нього застосовується, оскільки від цього безпосередньо залежить наявність у нього чіткої практичної можливості оскаржити дії, які становлять втручання в його права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у свої постановах від 08.07.2018 року у справі № 750/8187/16-а та від 04.03.2020 року у справі № 813/2417/18.

Зважаючи на вказане вище, суд приходить до висновку, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення від 20.09.2024 відносно ОСОБА_1 було порушено процедуру, що включає дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права на перекладача, залучення якого є обов`язковим у разі нерозуміння особою мови, якою ведеться провадження.

Суд наголошує, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування наведених вище висновків.

Рішенням Конституційного суду України по справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що постанову про накладення адміністративного стягнення було складено державною мовою, яку не розуміє позивач, відомості про залучення перекладача для належної участі у розгляді адміністративної справи в матеріалах відсутні, суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складанні постанови про накладення адміністративного стягнення було порушено процедуру, встановлену КУпАП та діючим законодавством, зокрема, процедуру роз`яснення прав особи на перекладача.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст.72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Отже, на підставі вищевикладеного та, враховуючи зазначені порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, допущені відповідачем, суд вважає за необхідне скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 20.09.2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 2,8,9,72-77,162,241-246,250,262,286,292,295 КАС України, на підставі ст. 7,126,251,258, 268, 283, 284, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер НОМЕР_4 , прож.: АДРЕСА_2 до Департаменту патрульної поліції в Житомирській області, , місцезнах.: м. Житомир, вул. Покровська, 96 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття адміністративного правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№ 3090350 від 20.09.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.04.2025 року.

Головуючий суддя Г.В. Соловей