Справа № 620/14622/24
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року Чернігів Справа № 620/14622/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Краснової О.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 02.04.2025, просить:

-визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення в повному розмірі нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 24.04.2024 по 31.08.2024 включно, у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно пропорційно часу лікування;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 24.04.2024 по 31.08.2024 включно, у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно пропорційно часу лікування;

-визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення в повному розмірі нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 01.06.2024 по 31.08.2024 включно;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі грошове забезпечення, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 01.06.2024 по 31.08.2024 включно.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 30.12.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем в межах встановленого ухвалою суду строку подано до суду відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що додаткова винагорода в розмірі до 100000,00 гривень виплачується виключно: за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) Військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Крім того підставою для надання такої відпустки є виключно постанова ВЛК в якій, крім того, обов`язково зазначається ступінь важкості поранення. Окремо звертає увагу суду, що обов`язок встановлення ступеня важкості поранення покладається на відповідні ВЛК, якими надається висновок про необхідність надання військовослужбовцю відпустки за станом здоров`я та жодним чином не командирами військових частин, де проходить службу військовослужбовець. Також відповідач зазначає, що 12.03.2024 позивач отримав свідоцтво про хворобу №124, в якому медичною комісією було зазначено про те, що ОСОБА_1 є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Враховуючи вищезазначене та відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2024 №185 ОСОБА_1 було призупинено з наступного дня від завірення свідоцтва про хворобу медичною комісією, а саме, з 17.03.2024, виплату грошового забезпечення для здійснення виключення з військового обліку. Наявність відповідного свідоцтва про хворобу позивача №124 фактично позбавляє право відповідача на здійснення будь-яких виплат з державного бюджету, а позивач підлягає звільненню з наступного дня від завіряння комісією свідоцтва про хворобу.

Ухвалою суду від 27.02.2025 вирішено провести розгляд справи №620/14622/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 11:00 год. 19.03.2025.

Ухвалою суду від 04.03.2025 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечено проведення судових засідань, в тому числі, що призначено на 19.03.2025 о 11:00 год, у справі № 620/14622/24 в режимі відеоконференції за участю представника відповідача.

Ухвалою суду від 19.03.2025, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 14 год 00 хв 01.04.2025.

Позивач про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити позивачу в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 , з червня 2022 року, проходить військову службу по мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 .

Як вбачається з довідки від 03.08.2023 №874 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) старший солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.07.2023 отримав множинні вогнепальні поранення кінцівок. Сліпе та дотичне поранення м`яких тканин верхньої третини правого та лівого стегна з наявністю сторонніх тіл. Наскрізне поранення лівої гомілки з багатоуламковим переломом обох кісток гомілки на рівні середньої та нижньої третини з дефектом кісткових та м`яких тканин. Сліпе поранення правої гомілки з уламковим переломом обох кісток гомілки на рівні верхньої та середньої третини. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу Військової частини НОМЕР_1 , під час ведення бойових дій поблизу населеного пункту Кремінна Луганської області внаслідок ворожого артилерійського обстрілу. Травмування не пов`язане з використанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебування в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронижелет) (а.с.31).

У зв`язку з вищезазначеною травмою позивач проходив тривале стаціонарне лікування в період з 12.07.2023 по 08.10.2024, що підтверджується матеріалами справи.

12.03.2024 позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при Військовій частині НОМЕР_2 , за розпорядженням командира Військової частини НОМЕР_2 № 35-р від 06.03.2024, проведено огляд ОСОБА_1 , яким встановлено, що останній перебував на обстеженні та лікуванні в ВМКЦ ПнР з 13.07.2023 по 19.07.2023, НВМКЦ «ГВКГ» з 19.07.2023 по 23.08.2023, з 20.12.2023 по 10.01.2024, у Військовій частині НОМЕР_2 з 23.08.2023 по 20.12.2023 та з 10.01.2024 по теперішній час та встановлено наступні діагнози: наслідки множинного вогнепального осколкового поранення обох нижніх кінцівок (12.07.2023) з вогнепальними переломами обох кісток лівої гомілки в нижній третині з їх кістковим дефектом, значним дефектом м`яких тканин в нижній третині лівої гомілки та вогнепальним багатоуламковим переломом правої великогомілкової кістки в верхній третині, множинними вогнепальними осколковими пораненнями м`яких тканин передньої поверхні обох стегон та гомілок, ліковане оперативно: ПХО, монтаж стержневого АЗФ (12.07.2023); етапними хірургічними обробками; 28.07.2023 - ситуаційний МОС фрагментарного перелому, ПЧКДО АЗФ правої великогомілкової кістки; 09.08.2023 - ПЧКДО по Ілізарову лівої гомілки з остеотомією лівого великогомілкової кістки в верхній третині у вигляді консолідованого перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині та її незміцнілої кістки в нижній третині в місці остеотомії, дефекту лівої малогомілкової кістки в нижній третині з наявністю металоконструкції (апарат ПЧКДО гомілки), зміцнілих рубців обох нижніх кінцівок, стійкої комбінованої контрактури лівих колінного та гомілковостопного суглобів, посттравматичної невропатії лівого малогомілкового нерву з розвитком помірного парезу лівої стопи при тимчасовому порушенні функції. Хронічна залізодефіцитна анемія легкого ступеня тяжкості. Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. На підставі класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, згідно Наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007, травма відноситься до тяжких. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб визнано непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 14.10.2024 №10086 за результатами медичного огляду було встановлено діагноз та причинний зв`язок:

«Т93.2 Наслідки множинного вогнепального осколкового поранення обох нижніх кінцівок (12.07.2023) з вогнепальними переломами обох кісток лівої гомілки в нижній третині з їх кістковим дефектом, значним дефектом м`яких тканин в нижній третині лівої гомілки та вогнепальним багатоуламковим перелом правої великогомілкової кістки в верхній третині, множинними вогнепальними осколковими пораненнями м`яких тканин передньої поверхні обох стегон та гомілок, ліковане оперативно (12.07.2023 ПХО, монтаж стержневого АЗФ, етапними хірургічними обробками; 28.07.2024 ситуаційний МОС фрагментарного перелому, ПЧКДО АЗФ правої великогомілкової кістки; 09.03.2023 ПЧКДО по Ілізарову лівої гомілки з остеомією лівої великогомілкової кістки в верхній третині) у вигляді консолідованого перелому правої великогомілкової кістки в верхній третині, повільно консолідуючого перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині та її зміцнілої кісткової мозолі в верхній третині в місці остеотомії, дефекту лівої малогомілкової кістки в нижній третині, зміцнілих рубців обох нижніх кінцівок, стійкої комбінованої контрактури в лівому колінному та гомілково - ступневому суглобах при помірному порушенні функції, посттравматичної невропатії лівого малогомілкового нерву з помірним парезом лівої стопи.

Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. (Довідка про обставини травми №874 від 03.08.2023 видана командиром Військової частини НОМЕР_1 ).

Згідно Наказу №370 від 04.07.2007 за ступенем тяжкості травми «тяжка».

На підставі статей 61-б, 78-б, 52-в графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.» (а.с.38).

З довідки Військової частини НОМЕР_1 від 10.01.2025 №119 слідує, що за час проходження стаціонарного лікування Військовою частиною НОМЕР_1 здійснювалось нарахування додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн пропорційно часу лікування в такому місяці по 23 квітня 2024 року та грошового забезпечення по травень 2024 включно (а.с.103 на звороті).

Разом з тим після проведення медичного огляду ВЛК позивач проходив подальше стаціонарне лікування за наслідками отриманого поранення, травми, зокрема:

з 27.03.2024 по 23.04.2024 - згідно Виписки з історії хвороби №1234 КНП КОР Київський обласний центр реабілітаційної медицини від 23.04.2024, позивач перебував на стаціонарному лікуванні за наслідками отриманого поранення під час захисту Батьківщини (а.с.35);

з 23.04.2024 по 18.09.2024 - згідно Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №818 Військової частини НОМЕР_2 від 18.09.2024, позивач перебував на стаціонарному лікуванні за наслідками отриманого поранення та травм при захисті Батьківщини (а.с.36);

з 19.09.2024 по 08.10.2024 - згідно Виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого КНП Чернігівської міської лікарні №3 ЧМР від 08.10.2024, позивач перебував на стаціонарному лікуванні за наслідками отриманого поранення та травм при захисті Батьківщини.

Також судом встановлено, що на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2023 №155 позивач увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 з 01.09.2023 та на весь термін перебування у розпорядженні утримувати на всіх видах забезпечення та у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 (а.с.105).

Також на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2024 №185 позивачу призупинено виплату грошового забезпечення(в тому числі додаткової винагороди) у зв`язку з наявністю рішення ВЛК про виключення з військового обліку та з переоглядом через 6-12 місяців (а.с.106).

Позивач зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 , під час стаціонарного лікування, йому припинено виплату грошового забезпечення в повному розмірі з червня 2024 року та припинено виплату додаткової винагороди за час стаціонарного лікування з 24.04.2024.

Звернувшись з відповідною заявою про нарахування і виплату йому грошового забезпечення в повному розмірі позивач отримав відповідь від Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у здійсненні спірних виплат.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду за їх захистом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України). Права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина визначаються виключно законами (пункт 1 частини першої статті 92 Конституції України).

Згідно з статті 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 9 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що за військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту 11 статті 10-1 цього Закону.

Згідно частини 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України встановлено Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Наказ № 260, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 розділу 1 Наказу №260 встановлено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Зокрема, до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Згідно пункту 8 розділу 1 Наказу № 260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Згідно пункту 9 розділу 1 Наказу № 260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно пункту 14 розділу 1 Наказу №260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Пунктом 15 розділу 1 наказу №260 передбачено, що грошове забезпечення не виплачується:

за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати;

якщо виплачуються академічні стипендії;

за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше;

за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки;

за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату);

за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом;

за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Згідно пункту 17 розділу 1 Наказу №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Згідно пункту 1 розділу XXVIII. Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад Наказу №260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.

З матеріалів справи слідує, що позивач у спірний період, а саме з 23.04.2024 по 18.09.2024 - згідно Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №818 Військової частини НОМЕР_2 від 18.09.2024, продовжував перебувати на стаціонарному лікуванні за наслідками отриманого поранення та травм при захисті Батьківщини 12.07.2023 та за ступенем тяжкості, згідно Наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007, травма відноситься до тяжких (а.с.36).

Судом встановлено, що позивач станом на 08.01.2025 не звільнений з військової служби.

Суд відхиляє посилання представника відповідача на наказ командира Військової частини від 01.07.2024 №185, оскільки пункт 15 розділу 1 Наказу №260 не передбачає призупинення виплати грошового забезпечення у зв`язку з наявністю рішення ВЛК про виключення з військового обліку та з переоглядом через 6-12 місяців.

Суд також відхиляє посилання на частину 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ щодо того, що загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль, оскільки вказана норма набула чинності 04.05.2024, та саме з цього часу строк у 12 місяців може бути застосований до позивача.

За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення в повному розмірі нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 01.06.2024 по 31.08.2024 включно та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі грошове забезпечення, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 01.06.2024 по 31.08.2024 включно підлягають задоволенню.

Щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період, з 24.04.2024 по 31.08.2024, суд зазначає наступне.

Пунктом 1-2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Пунктами 8 та 9 розділу XXXIV Наказу №260 встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Пунктами 10 - 13 розділу XXXIV Наказу № 260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

З матеріалів справи слідує, що позивач у спірний період, а саме з 23.04.2024 по 18.09.2024 - згідно Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №818 Військової частини НОМЕР_2 від 18.09.2024, продовжував перебувати на стаціонарному лікуванні за наслідками отриманого поранення та травм при захисті Батьківщини 12.07.2023 та за ступенем тяжкості, згідно Наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007, травма відноситься до тяжких (а.с.36).

За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення в повному розмірі нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 24.04.2024 по 31.08.2024 включно, у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно пропорційно часу лікування та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 24.04.2024 по 31.08.2024 включно, у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно пропорційно часу лікування підлягають задоволенню за обгрунтованістю.

Беручи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення в повному розмірі нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 24.04.2024 по 31.08.2024 включно, у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно пропорційно часу лікування.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 24.04.2024 по 31.08.2024 включно, у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно пропорційно часу лікування.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення в повному розмірі нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 01.06.2024 по 31.08.2024 включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі грошове забезпечення, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період, з 01.06.2024 по 31.08.2024 включно.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 квітня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ).

Суддя В.В. Падій