Справа № 580/2968/25
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду

та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі

21 квітня 2025 року справа № 580/2968/25
м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 28.02.2022 по 12.05.2023, із застосуванням як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 28.02.2022 по 12.05.2023 з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Також просить витребувати з військової частини НОМЕР_2 належним чином посвідчену копію довідки про всі нараховані ОСОБА_1 та виплачені види грошового забезпечення, з яких було сплачено ЄСВ (включаючи додаткові та одноразові види грошового забезпечення) помісячно за період з 28.02.2022 по 12.05.2023.

Ухвалою від 24.03.2025 суддя позовну заяву залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

14.04.2025 до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків, в якій просить поновити строк звернення до суду. В обгрунтування пропуску строку звернення до суду позивач посилається на те, що з метою отримання письмового повідомлення про суми нараховані та виплачені при звільненні, інформації про виплачене грошове забезпечення позивач 23.12.2024 звернувся до відповідача із заявою щодо надання відповідної інформації про нарахування грошового забезпечення в період за спірний період. Зазначену заяву відповідач отримав 04.01.2025, однак відповіді не надав.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, суддя зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

У спірних правовідносин позивач просить перерахувати грошове забезпечення за період, який охоплює часові проміжки як до, так і після внесення змін до статті 233 КЗпП України (19.07.2022).

Суддя врахував, що у постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 Верховний Суд у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, дійшов такий висновків: « 65.1. Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»).

65.2. З урахуванням пункту 1 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01 липня 2023 року.».

Таким чином, суддя дійшов висновку, що ураховуючи, що до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строком, суддя дійшов висновку, що позов в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення позивачу з 28.02.2022 по 18.07.2022, поданий позивачем у визначений законом строк і в цій частині позовних вимог строк звернення до суду не пропущений.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами за період з 19.07.2022 по 12.05.2023, то суддя врахував наступне.

Такий період регулюється вже нині чинною редакцією ст. 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Щодо дотримання строку звернення до суду в період з 19.07.2022 по 12.05.2023 суддя вважає, що його початок слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

У постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 Верховний Суд також зазначив таке: « 77. Судова палата частково поділяє позицію суду апеляційної інстанції щодо порядку обчислення строку звернення до адміністративного суду, зазначену у його висновку. Зокрема, слід погодитися із висновком апеляційного суду про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову [у частині вимог за період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року] слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

78. Виходячи з цього, Судова палата вважає обґрунтованим висновок про те, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа, а саме 30 березня 2023 року, є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.».

Суддя погоджується з твердженням позивача, що із наказу про звільнення чи/або грошового атестату не вбачається, з якого прожиткового мінімуму для працездатних осіб було розраховане грошове забезпечення позивача за спірний період.

З матеріалів справи суддя з`ясував, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 11.10.2024 № 287 був виключений зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення з 11.10.2024.

Суддя врахував, що позивач у найкоротший строк після звільнення звернувся у грудні 2024 року до відповідача із заявою, в якій просив надати йому довідку про всі нараховані та виплачені види грошового забезпечення за період з 28.02.2022 по 12.05.2023.

Відповідно до трекінгу Укрпошти відповідач отримав зазначену заяву позивача 04.01.2025.

Як стверджує позивач відповідач відповіді на подану ним заяву не надав. Докази на противагу цьому в матеріалах справи відсутні.

Тобто, позивач, маючи сумніви щодо правильності нарахування грошового забезпечення за спірний період, після звільнення з військової служби вчинив дії з метою отримання інформації щодо розміру та порядку обрахування виплаченого йому грошового забезпечення з урахуванням прожиткового мінімуму, який був застосований при розрахунку грошового забезпечення за спірний період.

Суддя врахував, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022, строк дії якого в подальшому був продовжений та триває донині.

Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами. Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.

Суддя врахував, що позивач проходив військову службу в умовах воєнного стану, зокрема у спірний період брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується довідками військової частини НОМЕР_2 від 29.11.2023 № 1003 та від 02.11.2024 № 853.

У Постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 суд зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суддя дійшов висновку, що строк звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин, тому наявні підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду.

Спір виник із публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність та у строк, установлений законом. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відсутні.

Згідно зі статтею 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Заявлений позов є справою незначної складності, тому підлягає розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Згідно частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 1 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 2 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частинами 1 та 4 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи зазначене, суд вважає, що з метою офіційного з`ясування фактичних обставин, які мають значення для вирішення цієї справи, необхідно витребувати у відповідача довідку про нараховане та виплачена позивачу грошове забезпечення з урахуванням усіх його складових помісячно з 28.02.2022 по 12.05.2023.

Керуючись статтями 12, 243, 248, 257, 260, 261, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження.

Розпочати розгляд справи по суті з 22.05.2025 без виклику учасників справи.

Витребувати у військової частини НОМЕР_2 довідку про нараховане та виплачена ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням усіх його складових помісячно з 28.02.2022 по 12.05.2023.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Запропонувати відповідачу надіслати у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі: до суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують фактичні обставини та докази надіслання їх копій позивачу.

Позивачу - встановити строк п`ять календарних днів від дати отримання відзиву для надання відповіді на відзив до суду та відповідачу.

Відповідачу - встановити строк до початку судового засідання для розгляду справи по суті для надання заперечень на відповідь на відзив до суду та позивачу.

Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин спір буде вирішено за наявними матеріалами справи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Алла РУДЕНКО