Справа № 160/7700/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 квітня 2025 року Справа №160/7700/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Юркова Е.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 подану представником Красюком Іваном Васильовичем про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/7700/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 26, ) щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) у нарахуванні та виплати 01.07.2021 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 26, ) перерахувати та виплатити з 01.07.2021 року ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), щомісячну доплату у розмірі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі №160/7700/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року в справі № 160/7700/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії скасовано.

Ухвалено в справі № 160/7700/23 нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з відмови у встановленні та виплаті ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) установити та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) з 01 липня 2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

15.11.2023 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи в адміністративній справі №160/7700/23.

17.04.2025 до суду через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 Красюком Іваном Васильовичем подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/7700/23.

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідно до резолютивної частини постанови Третього апеляційного адміністративного суду по справі №160/7700/23 від 26.09.2023 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було зобов`язано не тільки здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 відновити щомісячну доплату у розмірі 2000 гривень, але й виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії. На підтвердження наявності заборгованості по виплаті різниці між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду по справі №160/7700/23 від 26.09.2023 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надало відповідь щодо заборгованості. Водночас, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у листі від 02.01.2025 за №275-54634/Ю-01/8-0400/25 не зазначено жодного заходу, вжитого для забезпечення фінансування виплат за рішенням суду. Із вищезазначених обставин випливає однозначний та беззаперечний висновок, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не повністю виконало постанову Третього апеляційного адміністративного суду по справі №160/7700/23 від 26.09.2023. Враховуючи вищевикладене, можливо дійти висновку, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, всупереч статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статей 14, 370 КАС України, неповністю виконало постанову Третього апеляційного адміністративного суду по справі №160/7700/23 від 26.09.2023, оскільки лише здійснено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 відновлено щомісячну доплату у розмірі 2000 гривень, проте заборгованість у сумі 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок, не виплачена.

Розглянувши подану заяву та доводи, наведені заявником в її обґрунтування, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Суд акцентує, що згідно частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судові рішення виконуються безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

З поданої заяви не вбачається, а судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі №160/7700/23, зважаючи на те, що судом не встановлено, що виконавчий лист у цій справі не було пред`явлено до органу державної виконавчої служби.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

При цьому, встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №640/3719/18, від 04.03.2020 у справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 у справі №640/13988/19.

Як вже зазначалось судом, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт також є формою забезпечення виконання судових рішень, однак може застосовуватись судом коли на час розгляду заяви про встановлення судового контролю, заявником надано докази, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2019 у справі №826/9960/15.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить що висновку, що в даному випадку не доведено наявність правових та фактичних підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, тому у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 Красюка Івана Васильовича про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/7700/23 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 167, 241-243, 248, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 подану представником Красюком Іваном Васильовичем про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/7700/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков