Справа № 760/2016/25
Суддя: Тесленко І. О.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №760/2016/25
Провадження №2-а/760/979/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» квітня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Тесленко І.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) про скасування постанови серії ЕНА № 3826171 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

у січні 2025 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 3826171 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 січня 2025 року відносно нього, ОСОБА_1 , працівником патрульної поліції 1 роти 4 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві І Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Куцевичем Андрієм Юрійовичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3826171 якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, шо постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення. Позивача у порушення вимог ст. 280 КУпАП незаконно притягнуто до відповідальності за уявне правопорушення, якого він не вчиняв враховуючи наступне. На момент складання працівником поліції оскаржувальної постанови доказів вчинення адміністративного правопорушення п. 9.2.6 ПДР, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було та і не могло бути, оскільки 10 січня 2025 року о 02:12 год., транспортний засіб не рухався, а стояв припаркований на блокпосту через оголошену повітряну тривогу. Працівники поліції під`їхали до блокпоста та встановивши особу позивача склали оскаржувану постанову, копію якої надали позивачу. Водночас матеріали адміністративної справи не містять доказів, що позивач керував автомобілем OPEL SENATOR д.н.з. НОМЕР_2 о 02:12 год. та не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, що виключає наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Усні заперечення ОСОБА_1 , щодо непричетності до будь-яких правопорушень в той день та час, надані інспектору Куцевичу А.Ю., останній не мотивовано ігнорував. Отже, при розгляді адміністративної справи та винесенні оскаржуваної постанови інспектор поліції керувався фактичними данини, що не є доказами відповідно до ст. 251 КУпАП, а при оцінці доказів в порушення положень ст. 252 КУпАП всебічно, повно й об`єктивно не досліджував всіх обставин справи та не надав відповідну оцінку доказам. Також інспектор поліції Куцевич А.Ю., порушив вимоги ст. 278 КУпАП, оскільки не сповіщав позивачу про час і місце розгляду справи. Порушив вимоги ст. 279 КУпАП, оскільки відповідну постанову інспектор Куцевич А.Ю. склав не попередивши позивача про початок розгляду адміністративної справи. Порушив вимоги ст. 280 КУпАП, оскільки не з`ясував чи було вчинене адміністративне правопорушення та, чи винний позивач в його вчиненні. Порушив вимоги ст. 285 КУпАП, оскільки інспектор поліції зміст постанови серія ЕНА № 3826171 від 10.01.2025 року ОСОБА_1 , не оголошував після закінчення розгляду справи. Таким чином, матеріалами справи не доведено, що вищевказаний транспортний засіб 10 січня 2025 року рухався по великій окружній дорозі під керуванням позивача о 02:12 год., як зазначено в графі 5 оскаржувальної постанови, а місце розгляду поліцейським адміністративної справи не є місцем вчинення адміністративного правопорушення. Просить постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕХА № 3826171 від 10 січня 2025 року, якою його, позивача, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., за ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати, та закрити провадження у справі.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2025 року справу передано до провадження судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 27 січня 2025 року.

Ухвалою Солом?янського районного суду міста Києва від 31 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження за адміністративним позовом; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Інших процесуальних дій не вчинялось.

26 лютого 2025 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що згідно Постанови, винесеної поліцейським 10 січня 2025 року о 02 год. 12 хв., Позивач в м. Києві, по Великій кільцевій дорозі, керуючи транспортним засобом OPEL SENATOR номерний знак НОМЕР_2 (надалі - ТЗ) не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напряму при повороті, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - ПДР), та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. Зазначають, що Поліцейський, використовуючи службову боді-камеру (нагрудну камеру), діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція) та до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", таким чином зафіксувавши момент вчинення правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення на боді-камеру 473816. Відповідно до п.1 частини 3 розділу 8 Інструкції строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб. Оскільки датою правопорушення є 10 січня 2025 року, то останнім днем зберігання відповідного відеозапису є 09 лютого 2025 року. У зв`язку з чим, у Відповідача наразі відсутній відеозапис відповідно до оскаржуваної постанови. Виходячи з вищенаведеного Поліцейський під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відреагував на адміністративне правопорушення, встановив причини та умови що сприяли вчиненню даного порушення у відповідності до ст. 245 КУпАП, виконав умови підготовки адміністративної справи до розгляду, що передбачені ст. 278 КУпАП. Факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений Поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та відповідно до норм чинного законодавства вмотивовано виніс оскаржувану постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважають, що твердження Позивача, викладенні у позові, є необґрунтованими, хибними та такими, що не підлягають задоволенню судом. Просять долучити відзив Відповідача до справи та відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3826171 від 10.01.2025 року, винесеної працівником поіції щодо ОСОБА_2 , 10.01.2025, 02:12 м. Київ, дорога Велика Кільцева, водій керуючи ТЗ не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2. «б» ПДР - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом, ст. 122 ч.2 КУпАП (а.с. 5).

Будь - яких інших доказів, зокрема, доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП матеріали справи не містять.

Ч.2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.9.2. «б» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно до п.1.10. Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, зазначеними нормами передбачено обов`язок водіїв подавати сигнали світловими покажчиками повороту «попереджувальними сигналами» при зміні його напрямку.

Натомість, суду не було надано будь - яких належних та допустимих доказів того, що позивачем 10.01.2025 року було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

При цьому, матеріали справи не містять у собі доказів наявності суб`єктивної та об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Суд також зауважує, що статтею 77 КАСУ встановлено процесуальний обов`язок відповідача, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена в порядку КУпАП відбувається з врахуванням особливостей КАС України.

Це узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі №524/5536/17 від 15.11.2018 року.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Матеріали справи, станом на момент розгляду справи, не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII встановлено основні повноваження поліції.

Як вбачається з п. 11ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції України та Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно - правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. (Заява № 16437/04), зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Матеріали справи не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 3826171 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Також, частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн., згідно платіжної інструкції №18МА-314А-А141-5Н37 від 20.01.2025 року (а.с. 6).

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 139, 227, 244, 246, 248, 250, 251, 286, 293 КАС України, суд, -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 3826171 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА №3826171 від 10.01.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Тесленко