Справа № 200/7704/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року справа №200/7704/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі № 200/7704/24 (головуючий суддя у І інстанції - Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 відповідно до частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_2

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що 17.03.2024 її чоловік загинув на підприємстві ВП "Шахта "Капітальна" ДП "Мирноградвугілля" під час виконання трудових обов`язків, про що було складено акт за формою Н-1 від 03.05.2024.

07.05.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення страхової виплати у зв`язку із смертю годувальника.

Відповідач відмовив у призначенні одноразової допомоги сім`ї загиблого на підставі п. 5.1 розділу V Порядку № 11 від 19.07.2018 в зв`язку з тим, що для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна збігатися з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого (згідно з відміток в паспорті, реєстрація місця проживання позивача та померлого потерпілого не співпадає).

Такі дії відповідача є протиправними, оскільки позивач надала докази проживання разом з чоловіком та дочкою за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 відповідно до частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_2 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати у розмірі 968,96 грн на користь ОСОБА_1 .

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання потерпілого, який помер.

Згідно з паспортом потерпілого ОСОБА_2 його зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Проте його дружина, позивач, згідно з паспортом зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За витягом з реєстру територіальної громади від 26.03.2024 адреса місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Таким чином, реєстрація місця проживання дружини - ОСОБА_1 не співпадає з реєстрацією місця проживання її чоловіка, тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у призначенні одноразової допомоги на сім`ю є законною.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП "Діловодство спеціалізованого суду".

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему "Електронний суд" матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_2 виданого Димитровським МВ УМВС України в Донецькій області від 29.10.1998.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 25.04.1998, виданого Димитровським міським відділом реєстрації актів громадянського стану.

В паспорті позивача серії НОМЕР_2 на сторінці 10 "сімейний стан" зазначено - м. Димитров, 25.04.1998 р. з гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3. На сторінці 12 "місце проживання" зазначено - АДРЕСА_1 , 10.08.2012.

Витяг з реєстру територіальної громади від 26.03.2024 № 2024/003041833 свідчить, що адреса місця проживання позивача зазначена - АДРЕСА_1 , дата реєстрації - 10.08.2012.

В паспорті чоловіка позивача - ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 на сторінці 10 "сімейний стан" зазначено - м. Димитров, 25.04.1998 зареєстровано шлюб з гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2. На сторінці 11 "місце проживання" зазначено АДРЕСА_2 , 03.10.1997.

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади від 25.03.2024 № 47, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 та до складу сім`ї (зареєстрованих входять): ОСОБА_1 - дружина, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 - донька, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до копії акту фактичних обставин проживання особи без реєстрації за № 11 від 07.05.2024, представником комітету органів самоорганізації населення Мирноградської МТГ м. Мирноград проведено обстеження сім`ї ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; склад сім`ї - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина); ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (донька); даний факт було підтверджено сусідами за адресою: АДРЕСА_4 ( ОСОБА_5 ) та 12 ( ОСОБА_6 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 21 березня 2024 року серії НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Мирноградської міської ради, чоловік позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 про що 21.03.2024 складено відповідний актовий запис № 143.

Копія лікарського свідоцтва про смерть № 164, видана Покровським відділенням судово-медичної експертизи від 18.03.2024 свідчить, що ОСОБА_2 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 , смерть настала у шахті "Капітальна" ДП "Мирноградвугілля" внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом внаслідок механічної асфіксії від здавлення грудної клітини твердим тупим предметом.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 , з 11.03.2021 він був прийнятий машиністом електровозу підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті на ВП "Шахта "Капітальна" ДП "Мирноградвугілля" (номер запису 18 в трудовій книжці) та 17.03.2024 зроблено запис № 19 - робота припинена у зв`язку зі смертю пов`язаною з виробництвом.

Згідно з висновком акта спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17.03.2024 о 14:20 год на ВП "шахта Капітальна" ДП "Мирноградвугілля" (форми Н-1/П), затвердженого Начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 03.05.2024, нещасний випадок з машиністом електровозу підземного 4 розряду ОСОБА_2 із смертельним наслідком визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

В акті на 2 сторінці в графі "Відомості про потерпілого", в графі "задеклароване (зареєстроване) місце проживання (перебування) зазначено - АДРЕСА_2 ; при цьому в графі "місце проживання (у випадку, коли місце проживання не збігається із зареєстрованим (задекларованим)" зазначене - АДРЕСА_1 .

07 травня 2024 року позивач звернулася з заявою № 12527 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника, в якій просила здійснити страхові виплати у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_2 померлого внаслідок нещасного випадку.

В заяві зазначила, що є дружиною померлого, до дня смерті перебувала на його утриманні, отже, має право на одержання страхової виплати.

До заяви позивач додала копії документів: пам`ятку; паспорт; код; код померлого; Акт Н-1/П; трудову книжку; Витяг про реєстрацію місця проживання дитини; свідоцтво про народження дитини; свідоцтво про шлюб; свідоцтво про смерть; заяву в банк; акт фактичних обставин; довідку з УСЗН; довідку про навчання.

Листом від 16.05.2024 № 0500-0221-8/49110 відповідач відмовив у призначені одноразової допомоги сім`ї загиблого на підставі пункту 5.1 розділу V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11, оскільки для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна збігатися з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що ОСОБА_2 , який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, проживав разом із своєю дружиною ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_4 однією сім`єю. Саме факт спільного проживання позивача та її померлого чоловіка є достатньою підставою для отримання одноразової допомоги на сім`ю.

Оцінка суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі Закон № 1105 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1105 уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 закону № 1105 основними завданнями уповноваженого органу управління та його територіальних органів є, зокрема, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону.

На підставі частини першої статті 30 Закону № 1105 страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 30 Закону № 1105 страхові виплати складаються із страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону № 1105 у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання, а також дитина, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Відповідно до частини другої статті 35 Закону № 1105 непрацездатними особами, передбаченими частиною першою цієї статті, є:

1) діти, які не досягли 18 років;

2) повнолітні діти, які є здобувачами освіти за денною формою навчання (у тому числі у період між завершенням навчання в одному закладі освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим освітньо-кваліфікаційним рівнем, за умови що такий період не перевищує чотири місяці), - до закінчення ними навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років, або визнані особами з інвалідністю з дитинства;

3) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють;

4) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності.

На підставі частини третьої статті 35 Закону № 1105 право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один із батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Як визначено пунктом 1 частини п`ятої статті 36 Закону № 1105 у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 1105 для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України. За малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або інший законний представник. Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.

Згідно з частиною другою статті 37 Закону № 1105 територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:

1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;

3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;

4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;

5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;

6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;

7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;

8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;

9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;

10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

На підставі частини третьої статті 37 Закону №1105 потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.

Стаття 38 Закону № 1105 встановлює порядок розгляду справи про страхові виплати, згідно з яким територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Аналіз вищезазначених положень Закону № 1105 свідчить, що у разі смерті потерпілого законодавець встановив коло осіб, які мають право на щомісячні страхові виплати, та осіб, які мають право на отримання одноразових страхових виплат сім`ї, зокрема, допомоги сім`ї потерпілого (виплачується сукупно на сім`ю потерпілого).

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року №11 з метою вдосконалення порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат і здійснення управліннями (відділеннями) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у разі настання нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання затверджено Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат (далі - Порядок № 11 в редакції, чинній на час смерті потерпілого 17.03.2024).

Розділом V Порядку № 11 врегульовано питання призначення одноразової допомоги особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого.

Відповідно до пункту 5.1 розділу V Порядку № 11, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого членами сім`ї та особами, які мають право на виплати, до управління (відділення) виконавчої дирекції Фонду подаються відповідні документи.

Для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна збігатися з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

Проте, 21 березня 2024 року набрав чинності Порядок призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 26 січня 2024 року № 4-1 (далі - Порядок № 4-1), з прийняттям якого втратив чинність Порядок № 11.

Розділ ІХ Порядку № 4-1 містить умови, зокрема, призначення одноразової допомоги сім`ї потерпілого, які є аналогічними умовам, визначеним Законом № 1105.

При цьому Порядок № 4-1 не містить умови щодо реєстрації однакового місця проживання дружини (дитини) та померлого потерпілого.

Оскільки з заявою про призначення одноразової допомоги сім`ї потерпілого позивач звернулася до відповідача в травні 2024 року, тому порядок виплати цієї допомоги повинен визначатися саме Порядком № 4-1, чинним на час звернення позивача з такою заявою до пенсійного органу.

Закон № 1105 та Порядок № 4-1 поняття родини/сім`ї не визначають.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Суд зауважує, що Конституцією України визначена можливість вільного вибору особою свого місця проживання.

Також положення Цивільного кодексу України та Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачають можливість проживання у двох і більше місцях і при цьому не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації; зареєстроване місце проживання не є безумовним, єдиним та безпосереднім доказом проживання заявника з потерпілим однією сім`єю на момент його смерті.

Отже, встановлена Порядком № 11 обов`язковість збігу зареєстрованого місця проживання усієї родини для отримання одноразової допомоги на сім`ю у разі смерті потерпілого є додатковою обмежуючою умовою, що значно звужує обсяг встановлених законом прав сімей застрахованих осіб, що загинули на виробництві.

При цьому Закон № 1105 не містить вимоги про співпадіння зареєстрованого місця проживання усієї родини для отримання одноразової допомоги на сім`ю у разі смерті потерпілого та не вбачається серед переліку підстав для відмови в призначенні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованому.

Враховуючи невідповідність положень пункту 5.1 розділу V Порядку № 11, що визначають підстави набуття права на одноразову допомогу сім`єю загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві положенням Закону № 1105, правильним є застосування правового акту, який має вищу юридичну силу, тобто Закону № 1105.

Такий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 420/17371/22, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, неоднакове зареєстроване місце проживання членів сім`ї не впливає на отримання одноразової допомоги сім`ї потерпілого. Тому визначальним є факт проживання однією сім`єю.

Як свідчать матеріали справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 та відповідними відмітками у паспортах позивача та її чоловіка в графі "сімейний стан" підтверджується зв`язок між ОСОБА_1 (дружина) та потерпілим ОСОБА_2 (чоловік).

Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.03.2024 № 47; актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17.03.2024 від 03.05.2024 форми Н-1/П; актом фактичних обставин проживання особи без реєстрації від 07.05.2024 № 68, підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_2 , який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, до смерті проживав разом із своєю дружиною ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_4 однією сім`єю і ця обставина є достатньою підставою для отримання одноразової допомоги на сім`ю позивачем.

З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що пенсійним органом порушено право позивача на отримання одноразової допомоги як члена сім`ї потерпілого, передбаченої частиною п`ятою статті 36 Закону № 1105, тому обґрунтовано зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_2 .

За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі № 200/7704/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі № 200/7704/24 -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 21 квітня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

А.В. Гайдар