Справа № 320/16930/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

22 квітня 2025 року м. Київ № 320/16930/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Кулікової Анни Олександрівни, Міністерства юстиції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРЕНЧ КОМПАННІ», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивачка) в інтересах якої дії її представник Маміч А.О. звернулась через підсистему «Електронний суд» до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Кулікової Анни Олександрівни (далі - відповідач 1), Міністерства юстиції України (далі - відповідач 2), треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРЕНЧ КОМПАННІ», в якому просить суд:

скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис від 30.11.2018 № 0081510 про проведення державної реєстрації створення юридичної особи ТОВ «СТРЕНЧ КОМПАННІ» ();

зобов`язати Міністерство юстиції України внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про скасування запису від 30.11.2018 № 0081510 про проведення державної реєстрації створення юридичної особи ТОВ «СТРЕНЧ КОМПАННІ» ().

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в процесі формування декларації, а саме 12.01.2024, на сайті НАЗК позивачка дізналась, що з 2018 року є власником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРЕНЧ КОМПАННІ» (, дата запису: 30.11.2018, номер запису: 0081510). Проте, позивач жодних дій для здійснення державної реєстрації, створення зазначеного товариства не здійснювала, не зверталась до державних реєстраторів, не надавала жодних документів та не доручала жодній особі здійснювати такі дії від свого імені.

У зв`язку з тим, що жодних документів для здійснення державної реєстрації скаржник не підписувала та не подавала, в реєстраційних справах паперові чи електронні документи відсутні, державну реєстрацію ТОВ«СТРЕНЧ КОМПАННІ» (, дата запису: 30.11.2018, номер запису: 0081510) було здійснено без додержання чинного законодавства, наявні підстави для скасування запису про державну реєстрацію створення зазначеного товариства з подальшим внесенням такої інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 (суддя Балаклицький А.І.) відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області та Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРЕНЧ КОМПАННІ».

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи з підстав, зазначених у ньому.

Внаслідок автоматизованого розподілу матеріали справи були передані для розгляду судді Шевченко А.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року адміністративну справу прийнято до провадження та ухвалено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 1 правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, хоча про відкриття провадження у справі був повідомлений у відповідності до положень Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку із зазначеним, суд, керуючись положеннями частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву зазначає, що Міністерство юстиції України не приймало жодних рішень, які б могли порушувати безпосередні права, свободи чи охоронювані інтереси позивача, відповідно і відсутні підстави для задоволення позову. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивачки у відповіді на відзив відповідача 2 зазначає, що позивачка зверталась до Міністерства юстиції України із скаргою про визнання вчиненою з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та анулювання реєстраційні дії щодо державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРЕНЧ КОМПАННІ», внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, Міністерством юстиції України залишено без розгляду зазначену вище скаргу, у зв`язку із спливом строків звернення, тому позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

27.03.2025 від представника позивачки до суду надійшло клопотання про відмову від позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства юстиції України внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про скасування запису від 30.11.2018 № 0081510 про проведення державної реєстрації створення юридичної особи ТОВ «СТРЕНЧ КОМПАННІ» ().

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, необхідно виходити з визначень, наведених у статті 2 та частині першій статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до яких як господарську діяльність розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Стаття 20 ГПК України визначають коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, зокрема й справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус (стаття 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань»).

Змістом статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» передбачено повноваження державного реєстратора, згідно з якими він, зокрема, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи.

Подання документів для державної реєстрації за змістом статті 14 наведеного вище Закону здійснюється заявником (у разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження (крім випадку, якщо відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі).

Водночас статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено спростовувану презумпцію відомостей, оголошених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (пункт 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц (провадження № 14-613цс18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166 /18 (провадження № 14-524цс19), від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19), від 13 жовтня 2020 року у справі № 683/351/16-ц (провадження № 14-113цс20), від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19 (провадження № 14-163цс20) неодноразово зазначала про критерії розмежування між трудовими та господарськими спорами з приводу звільнення членів виконавчого органу товариства, у тому числі голови правління, та викладала висновок про господарську юрисдикцію таких спорів.

Матеріалами справи стверджується, що позивачка є засновником та директором Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРЕНЧ КОМПАННІ», оспорює дії Державного реєстратора Комунального підприємства «Правочин» Мартинівськоїсільської ради Пулинського району Житомирської області Кулікової Анни Олександрівни, Міністерства юстиції України, щодо скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань протиправного, як на її думку, запису від 30.11.2018 № 0081510 про проведення державної реєстрації створення юридичної особи ТОВ «СТРЕНЧ КОМПАННІ» ().

Разом з тим, суд зазначає, що спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

При цьому, процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду постанові від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства. Вказана правова позиція викладена у постанові від 04.09.20218 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/5857/17.

Отже, суд доходить висновку, що даний спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК України).

Згідно вимог пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Також суд враховує заявлене представником позивачки клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог до Міністерства юстиції України (пункт 2 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у цій справі не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та позивачка відмовилась від позову в частині позовних вимог до Міністерства юстиції України.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись статтями 189, 238, 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

закрити провадження в адміністративній справі №320/16930/24 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Кулікової Анни Олександрівни, Міністерства юстиції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРЕНЧ КОМПАННІ» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Шевченко А.В.