Справа № 160/17194/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/17194/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2024р. у справі № 160/17194/24
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

28.06.2024р. ОСОБА_1 , в особі представника Богач В.І., за допомогою засобів системи «Електронний суд» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, позовна заява зареєстрована судом 01.07.2024р. /а.с.1-6/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/17194/24 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін /а.с.45/.

Представник позивача, посилаючись у адміністративному позові на те, що позивач до серпня 2007р. мешкала у м. Луганськ та отримувала пенсію за віком, а потім виїхала на постійне проживання до Ізраїлю, відповідачем виплату пенсії позивачу було припинено, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022р. у справі № 160/10493/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у поновленні виплати пенсії за віком позивачу та зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.01.2022р. та прийняти рішення, з урахуванням викладених судом висновків, у квітня 2024р. представник позивача звернулась до відповідача із заявою у якій просила повідомити про хід виконання рішення суду у справі №160/10493/22, здійснювати усі пенсійні виплати ОСОБА_1 на банківський рахунок за зазначеними у заяві реквізитами, надати виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати, яка врахована при розрахунку пенсії, повідомити про дату та спосіб виплати пенсії, виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії. З листа відповідача представником позивача зроблено висновок про те, що відповідачем не виплачено позивачу пенсію з 07.10.2009р., не здійснено перерахунок розміру пенсії, не виплачена компенсація втрати частини доходу та не виплачена пенсія на визначений пенсіонером банківський рахунок, вважаючи такі дії відповідача протиправними просила суд: - визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не виплати пенсії з 07.10.2009р., не здійснення перерахунку розміру пенсії, не виплати компенсації втрати частини доходу та не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок; - зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області перерахувати розмір, виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009р. по 21.01.2022р. з компенсацією втрати частини доходів, здійснювати виплату пенсії на визначений пенсіонером банківській рахунок за заявою поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2024р. у справі №160/17194/24 позовні вимоги задоволено /а.с.50-54/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою засобів системи «Електронний суд» 09.12.2024р подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій також міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка зареєстрована судом 14.10.2024р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2024р. у справі №160/17194/24 заявнику апеляційної скарги поновлено строк на подачу апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2024р. у справі № 160/17194/24 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/17194/24.

Матеріали справи №160/17194/24 надійшли до суду апеляційної інстанції 10.01.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2025р. у справі №160/17194/24 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 08.04.2025р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 25.11.2024р. у цій справі та постановити нове рішення, яким позивачу в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач та її представник правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що до серпня 2007р. ОСОБА_1 , позивач у справі, проживала за адресою: АДРЕСА_1 та отримувала пенсію за віком, надалі позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку із чим виплату їй пенсії було припинено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022р. по справі № 160/10493/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у поновленні виплати пенсії за віком позивачу та зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.01.2022р. та прийняти рішення, з урахуванням викладених судом висновків.

17.04.2024р. представник ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою та просив: повідомити стан виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022р. по справі № 160/10493/22; пенсійні виплати ОСОБА_1 здійснювати на банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам; надіслати на адресу представника довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за віком ОСОБА_1 з дати 07.10.2009р. по травень 2024р., та виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії; повідомити дату та спосіб виплати пенсії; виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії.

Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 16.05.2024р. / а.с. 15/ повідомлено представник позивача про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022р. у справі № 160/10493/22 на підставі заяви ОСОБА_1 від 21.01.2022р. поновлено виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.01.2022р., належні суми пенсії за період з 21.01.2022р. по 31.05.2024р. в сумі 17322,82 грн. будуть перераховані на поточний рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ «ОТП БАНК» в найближчий виплатний період.

Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено виходячи із загального страхового стажу, зарахованого по 10.07.2007р., складає 32 роки 09 місяців 25 днів, де індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає 0,32750. Загальний розмір пенсійної виплати заявниці з 21.01.2022 року складає 610,93 грн. 3 01.05.2024 року виплата пенсії ОСОБА_1 провадиться через поточний рахунок, відкритий в АТ «ОТП БАНК», дата виплати 20 число. Інформація про розмір нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 21.01.2022 року по 31.05.2024 року надана в таблиці № 1.

Підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159 відсутні, оскільки покладені судом зобов`язання виконані в порядку, встановленому судовим рішенням та в межах повноважень, покладених на органи Пенсійного фонду України.

Згідно наданої таблиці розмір пенсії з лютого 2022р. складає 610,93 грн та в подальшому не змінюється.

Позивач вважає що відповідач протиправно не виплатив їй пенсію з 07.10.2009р., не здійснив перерахунок розміру її пенсії, не виплатив компенсацію втрати частини доходу та не виплатив пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок, і саме ця бездіяльність відповідача обумовила звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Як зазначено у вказаному Рішенні №25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Таким чином, з дня набрання чинності рішенням № 25-рп/2009, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для припинення виплати пенсії як перебування пенсіонера за кордоном.

Отже з 7 жовтня 2009 року порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного суду України №25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися в будь-якому разі незалежно від місця проживання пенсіонера.

І саме з цього часу орган ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

За правилами ч.2 ст.49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Аналіз норм пенсійного законодавства дає можливість зробити висновок про те, що особа, яка має право на виплату пенсії та здійснила визначені законом дії на реалізацію свого права щодо поновлення виплати пенсії, має право на таке поновлення незалежно від місця свого проживання або перебування.

Приписами ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок та поновлення виплати пенсії здійснюється на підставі особисто поданої пенсіонером заяви, а також заяву про перерахунок та поновлення виплати пенсії може бути подано пенсіонером через свого повноважного представника.

Згідно із пунктом 1.1 наведеного вище Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно із абз.1 п.1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Отже наведені норми містять положення, що дозволяють звернення пенсіонера з заявою про поновлення виплати пенсій не особисто, а через законного представника.

Уповноваженими банками, згідно з пунктом 2 Порядку №1596 є банки, визначені переможцями конкурсу на право виплати пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ через поточні рахунки відповідно до Порядку проведення конкурсного відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. №1231.

Виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (пункт 4 Порядку №1596).

Як зазначено в пункті 6 Порядку №1596 одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Згідно з положенням п. 9 пунктів Порядку №1596 між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

Пунктом 10 Порядку № 1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку.

Пунктом 12, 13, 14 Порядку № 1596 передбачено, що органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках; списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів; на підставі складених документів органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів.

Таким чином, норми статті 47 Закону № 1058-ІV визначають можливість виплати пенсії через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6 Порядку №1596 визначено, що пенсіонери самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Відповідно до статті 46 Закону №1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Приймаючи о уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, та враховуючи фактичні обставини справи, які були встановлені судом, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивачу протиправно припинено нарахування пенсії, при цьому позивач, який не втратив право на отримання пенсії у зв`язку з виїздом за межі України, з дотримання вимог закону подав заяви про виплату пенсії на банківський рахунок від установи уповноваженого банку, а тому відповідач мав перерахувати розмір пенсії позивача, поновити виплату позивачу пенсії за віком з дати припинення її виплати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, а тому суд першої інстанції постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 26.08.2024р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2024р. у справі №160/17194/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 21.04.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов