Справа № 522/14984/24
Суддя: Чорнуха Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/68/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чорнухи Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконним та скасування постанови, у якій він просить визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо винесення постанови № С/9319 від 29.06.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП; відшкодувати всі витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, а також всі витрати, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження за рахунок ТЦК, який виніс неправомірну постанову.

Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржувана постанова була складена без участі позивача, його не було ознайомлено з правами, зокрема, правом на правову допомогу, від дня складення постанови і до моменту передання її до виконавчої служби позивач не отримував жодного офіційного повідомлення про винесення оскаржуваної постанови. У тексті постанови зазначено, що позивача ідентифіковано за паспортом, однак в іншій частині постанови про те, що позивач при собі не мав документів.

Матеріали адміністративної справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю з Одеського окружного адміністративного суду на підставі ухвали від 12.11.2024.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, головуючим суддею визначено суддю Чорнуху Ю.В.

Ухвалою суду від 28.01.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що слід закрити провадження у частині позовних вимог про відшкодування за рахунок відповідача витрат, пов`язаних з відкриттям виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суд, встановлений законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Стосовно терміну "публічно-владні управлінські функції", то зміст поняття "публічно-владні" полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а "управлінські функції" - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. Зогляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі N 914/2006/17 (пункт 5.7), від 4 вересня 2018 року у справі N 823/2042/16 (пункти 28-30), від 18 вересня 2018 року у справі N 823/218/17 (пункти 24-25), від 12 березня 2019 року у справі N 911/3594/17 (пункти 4.8-4.10), від 2 квітня 2019 року у справі N 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі N 826/2323/17 (пункти 18-19), від 18 грудня 2019 року у справі N 263/6022/16-ц (пункти 21-23), від 19 лютого 2020 року у справі N 520/5442/18 (пункти 18-20), від 26 лютого 2020 року у справі N 1240/1981/18 (пункти 16-17), від 1 квітня 2020 року у справі N 520/13067/17 (пункти 19-21), від 15 вересня 2020 року у справі N 469/1044/17 (пункт 21), від 29 вересня 2020 року у справах N 368/561/19 (пункт 22) і N 712/5476/19 (пункт 19), від 8 жовтня 2020 року у справі N 9901/393/19 (пункт 25), від 13 жовтня 2020 року у справі N 640/22013/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі N 175/1571/15 (пункт 72), від 8 червня 2022 року у справі N 362/643/21 (пункт 28), від 12 липня 2023 року у справі N 757/31372/18-ц (пункт 34)).

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 КАС України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1-3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Витрати, пов`язаних з відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання постанови, оскаржуваної в порядку ст. 286 КАС України, не є судовими витратами, пов`язаними з розглядом адміністративної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Кодекс адміністративного судочинства України не надає повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішувати питання про відкшодування витрат, пов`язаних з виконавчим провадженням з примусового виконання постанови, яка оскаржується в порядку ст. 286 КАС України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/5880/21 право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу. (…) Велика Палата Верховного Суду вважає, що після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі статтею 1212 ЦК України має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави. Це узгоджується із практикою Великої Палати Верховного Суду про те, що рішення органу влади за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (див., наприклад, постанови від 21 серпня 2019 року у справі N 911/3681/17 (пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі N 911/3749/17 (пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі N 910/1809/18 (пункт 35), від 1 лютого 2020 року у справі N 922/614/19 (пункт 52), від 23 листопада 2021 року у справі N 359/3373/16-ц (пункт 109)). (…) Суму штрафу, перераховану до бюджету на підставі постанови про застосування такого стягнення, яку надалі визнав протиправною та скасував адміністративний суд, можна стягнути на користь платника згідно зі статтею 1212 ЦК України як безпідставно утримувану.

Суд роз`яснює, що вимога позивача про стягнення суми штрафу, перерахованої до бюджету на підставі постанови про застосування такого стягнення, яку надалі визнав протиправною та скасував адміністративний суд, а також відкшодування збитків, понесених, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надалі була визнана протиправною та скасована, може бути розглянута у порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 238, 248, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 522/14984/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконними та скасування постанови в частині вимог про відшкодування за рахунок відповідача витрат, пов`язаних з відкриттям виконавчого провадження.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення (повне чи скорочене) без його проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Юлія ЧОРНУХА