Справа № 953/3619/25
Суддя: Власова Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/3619/25
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

"21" квітня 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю., дослідивши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

представник позивача: Закоморна Катерина Олександрівна, м. Харків, а/с 10157,

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

16.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, яким, окрім іншого, просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 6617 від 28.03.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн, та закрити провадження по справі.

Також, позивач просить поновити процесуальний строк на звернення до суду із даним позовом, посилаючись на те, що оскаржувану постанову він отримав у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 28.03.2025, проте, будучи людиною юридично необізнаною, звернувся за правничою допомогою до СМРЦ з надання БПД, де йому надали перелік довідок і документів, які необхідно зібрати. Тільки 04.04.2025, співробітниками СМРЦ з надання БПД прийнято його заяву, 11.04.2025 адвокат отримала відповідне доручення, а 14.04.2025 відбулося перше конфіденційне побачення, на якому узгоджено правову позицію щодо предмету спору.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Разом з цим, статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25.12.1997 № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях у справах «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приходячи до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 у зв`язку із пропуском ним фактично восьмиденного строку на звернення до суду із даним позовом, вважаю, що застосування процесуального обмеження за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення заінтересованої особи права на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, тобто права на справедливий суд.

Наведене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 у справі № 804/243/16, відповідно до якого, при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст.ст. 55, 124, 129 Конституції, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведених обставин, суд вважає, що процесуальний строк на звернення до суду із позовом позивачем ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, та доходить висновку про задоволення його клопотання.

Крім наведеного, у позовній заяві позивач просить відстрочити йому до ухвалення рішення у справі сплату судового збору за подання позову, посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків його річного доходу за минулий рік.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Як посвідчується Формою ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, наданою позивачем ОСОБА_1 на підтвердження доводів клопотання про відстрочення сплати судового збору, а також Відомостями № 1300911 від 17.04.2025, отриманими судом з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів , сума доходу позивача за 2024 рік (травень, липень) становить 551,7 грн + 296,41 грн = 848,11 грн. Тобто, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви у розмірі 605,60 грн перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача ОСОБА_1 за попередній календарний рік.

За наведених обставин, суд доходить висновку про задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 та відстрочення йому сплату судового збору за подання позовому до ухвалення судового рішення у даній справі.

Також, позивач в порядку ст. 80 КАС України просить витребувати у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином завірені копії матеріалів адміністративної справи відносно нього про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: (1) письмовими, речовими і електронними доказами; (2) висновками експертів; (3) показаннями свідків.

Згідно ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З урахуванням викладеного, з метою справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення справи, суд вважає необхідним витребувати у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за результатом розгляду якої винесена постанова № 6617 від 28.03.2025.

З урахуанням викладеного, суд вважає, що подана до суду позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, подана з дотриманням правил підсудності, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі не встановлено.

Відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, справа за даною адміністративною позовною заявою належить до справ незначної складності, розгляд і вирішення адміністративної справи належить здійснювати відповідно до вимог ст.ст. 286, 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження.

При відкритті провадження у справі відповідно до вимог ст. 171 КАС України, суддя вирішує в тому числі питання щодо строку для подання відповідачем відзиву на позов.

Згідно ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Водночас, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на наведене, з метою непорушення прав учасників справи щодо строків розгляду справи, суд вважає необхідним встановити строк відповідачу для надання відзиву на позов до призначеної дати судового засідання.

Керуючись ст.ст. 4, 121, 160, 161, 171, 257, 260, 261, 286 КАС України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання адміністративного позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Відстрочити ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення сплату судового збору за подання адміністративного позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Прийняти до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом учасників справи.

Судове засідання призначити на 30 квітня 2025 року о 12 годині 15 хвилин у приміщенні Київського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 7Б.

Встановити відповідачу строк до дати судового засідання для подання відзиву на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду здійснювати відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 268 КАС України.

Витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за результатом розгляду якої винесена постанова № 6617 від 28.03.2025.

Витребувані докази надати до канцелярії Київського районного суду м. Харкова (до дати судового засідання 30.04.2025) засобами поштового зв`язку та/або засобами електронного поштового зв`язку на електронну адресу Київського районного суду м. Харкова ().

Роз`яснити, що відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.Ю. Власова