Справа № 753/5824/25
Суддя: Комаревцева Л. В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5824/25
провадження № 2-а/753/181/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії 2КІ № від 14.03.2025.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.03.2025 відносно нього інспектором з паркування було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 14.03.2025 о 20 год. 40 хв., за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 84-А, ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу Audi Q5 д.н.з НОМЕР_1 на тротуарі, де нема місць, позначених відповідними доржніми знаками, встановленими з табличками, чим порушив п. 15.10.б) ПДР України. Даною постановою на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 340,00 грн.

Оскільки стоянка автомобіля була здійснена на тротуарі з дотриманням умов, передбачених п. 15.10.в) Правил дорожнього руху, то оскаржувана постанова є протиправною.

В зв`язку з викладеним позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № від 14.03.2025 та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.03.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також зобов`язано Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у строк встановлений для відзиву надати суду копію оскаржуваної постанови щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП від 14.03.2025.

09.04.2025 до суду надійшов відзив на адміністративний позов. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, вказуючи, що постанова серії 2КІ № від 14.03.2025 була винесена у зв`язку з порушенням позивачем вимог підпункту б) пункту 15.10 ПДР, тому твердження щодо застосування в даному випадку підпункту в) пункту 15.10 ПДР не є предметом розгляду в даній справі і є недоречним. Те, що транспортний засіб був залишений на краю тротуару, спростовується матеріалами фотофіксації, які додані до постанови. Оскільки згідно Правил дорожнього руху, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі, то самовільне розміщення транспортного засобу у місці де таке розміщення не дозволено знаками або розміткою є порушенням Правил, в даному випадку пп. «б» п. 15.10 Правил. Винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами - матеріалами фотофіксації та наданими самим позивачем фотознімками. Доказів неправомірної поведінки інспектора позивачем не надано, а виносячи оскаржувану постанову, інспектор реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху та оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам статті 283 КУпАП, що підтверджується змістом самої постанови.

11.04.2025 позивачем було подано відповідь на відзвив, у якій зазначено, що відповідно до ПДР, поняття «Край тротуару» чітко не визначено. Лише у пункті 1.10 ПДР, є посилання на «край тротуару» і зазначено, що автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій). З матеріалів фотофіксації вбачається, що автомобіль Audi Q5 д.н.з НОМЕР_1 був припаркований на краю тротуару, тобто на зовнішній його частині, і до будинку залишалося місце для пішоходів більше ніж 4,5 метра. Приймаючи вищевикладене, доводи відповідача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

14.04.2025 представник відповідача направив до суду заперечення на відповідь на відзив, де вказав про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки у порушення пп. «б» п. 15.10 ПДР позивачем здійснено стоянку транспортного засобу на тротуарі в місці, яке не позначено відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками. Натомість вимогами п.п. «в» п. 15.10 ПДР передбачено заборону стоянки на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. З фотознімків видно, що транспортний засіб здійснено повністю безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, який примикає до проїзної частини. Тому у цьому випадку норми п.п. «в» п.15.10 ПДР не застосовуються. При розташуванні транспортного засобу на тротуарі саме таким чином, розповсюджуються норми п.п. «б» 15.10 ПДР, порушення яких було інспектором з паркування виявлено та зафіксовано.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2025 інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управлінння (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) Подоліною А.В. було винесено постанову серії 2КІ № про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 14.03.2025 о 20 год. 40 хв., за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 84-А, ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу Audi Q5 д.н.з НОМЕР_1 на тротуарі, де нема місць, позначених відповідними доржніми знаками, встановленими з табличками, чим порушив п. 15.10.б) ПДР України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно зпунктом 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Згідно із пунктом 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється:

а) у місцях, де заборонена зупинка;

б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);

в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;

Тобто, за змістом норми підпункту «в» пункту 15.10 ПДР України водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Вказане є винятком із заборони, встановленої п.15.10 б Правил дорожнього руху.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №749/447/17, в якій зроблений висновок стосовно правильного застосування п.15.10 б та в.

Згідно з ч. 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку, як вбачається з наданої фотофіксації, автомобіль позивача був припаркований з дотриманням п. 15.10 «в» ПДР, а саме на краю тротуару. Автомобіль є легковим. Вимірювання відстані для руху пішоходів інспектором не здійснювалася і будь-яких причин, чому відповідач не здійснював таких дій, останнім суду не повідомлено.

Позивач стверджує, що, припаркувавши автомобіль, залишив для руху пішоходів щонайменше 2 метри, а відповідач не заперечував цієї обставини. А тому, суд вважає цю обставину доведеною і зауважує, що припаркований автомобіль не створював будь-яких перешкод для руху пішоходів та інших учасників руху.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що стоянка на тротуарі можлива лише у разі наявності відповідних дорожніх знаків, встановлених з табличками, оскільки п.15.10 «в» ПДР, яким і керувався позивач, здійснюючи паркування свого автомобіля, вимог стосовно обов`язкової наявності будь-яких інформаційно-вказівних дорожніх знаків не встановлює.

Крім того, на зазначеному місці не встановлено жодного знаку, що забороняв би чи обмежував стоянку автомобіля.

Отже, аналіз фактичних обставин справи не дає підстави для висновку про порушення позивачем п. 15.10 «б» Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірність постанови, винесеної його посадовою особою (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, зважаючи на те, що суб`єктом владних повноважень не доведено суду законності прийнятого ним рішення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ст. 139 КАС України, підлягають стягненню з Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигувань суб`єкта владних повноважень, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 122 КпАП України, ст. ст. 2, 77, 242-246, 250, 255, 286, 272 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову інспектора з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управлінння (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) Подоліної Аліси Володимирівни від 14.03.2025 серії 2КІ № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у виді штрафу в розмірі 340 грн., а провадження по справі- закрити.

Стягнути з Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корп. 2, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 22.04.2025.

Суддя: Комаревцева Л.В.