Справа № 400/1521/25
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2025 р. № 400/1521/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомРегіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області (філія ГСЦ МВС), пров. Транспортний, 1А/1,м. Миколаїв,54008,

до відповідачаВідділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), просп. Миру, 46/1,м. Миколаїв,54056,

провизнання протиправною та скасування постанови від 06.02.2025 у виконавчому провадженні №76743878,

ВСТАНОВИВ:

Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області (Філія ГСЦ МВС) (далі позивач) звернувся з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 06.02.2025 ВП 76743878 про накладання штрафу 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.12.2024 відповідачем було відкрито виконавче провадження №76743878 за виконавчим листом Волинського окружного адміністративного суду №140/36715/23 від 28.11.2024, яким зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області скасувати державну реєстрацію, проведену 06 листопада 2023 року транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . Також, у постанові про відкриття виконавчого провадження відповідачем було встановлено строк виконання протягом 10 робочих днів. 20.12.2024 позивач скасував державну реєстрацію, проведену 06 листопада 2023 року транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . Про виконання рішення суду було повідомлено відповідача листом від 23.12.2024. Однак, 06.02.2025 відповідач виніс постанову від 06.02.2025 ВП 76743878 про накладання штрафу 5100 грн, у зв`язку з невиконанням рішення суду. Цю постанову позивач вважає протиправною, оскільки ним добровільно у строк виконано рішення суду.

Позовна заява залишалась без руху ухвалою від 24.02.2025.

Ухвалою суду від 24.03.2025 суд відкрив провадження у справі з особливостями розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, визначених ст. 268-269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача до суду найшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що 10.12.2024 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76743878 за виконавчим листом Волинського окружного адміністративного суду №140/36715/23 від 28.11.2024, в якій зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Станом на 06.02.2025 до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Квашенка Сергія Сергійовича, не надходили документи щодо повного або часткового виконання рішення суду боржником, у строк визначений ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Вище визначене свідчить про невиконання рішення суду Боржником без поважних причин. 06.02.2025 у ВП №76743878, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у сумі 5100,00грн., за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. 12.02.2025 на адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вхідним №340 від 12.02.2025 надійшла заява за підписом Олександра Коновалюка, про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду. 14.02.2025 державним виконавцем керуючись п 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №76743878. Відтак, спірна постанова про накладення штрафу за невикоанння рішення суду є правомерною.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

10.12.2024 державним виконавцем керуючись положеннями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76743878, з примусового виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №140/36715/23 від 28.11.2024, яким зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області скасувати державну реєстрацію, проведену 06 листопада 2023 року транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . Також, у постанові (п. 2) про відкриття виконавчого провадження відповідачем було встановлено строк виконання протягом 10 робочих днів.

20.12.2024 позивач скасував державну реєстрацію, проведену 06 листопада 2023 року транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . Про виконання рішення суду було повідомлено відповідача листом від 23.12.2024.

06.02.2025 відповідач виніс постанову ВП 76743878 про накладання штрафу 5100 грн, у зв`язку з невиконанням рішення суду.

14.02.2025 державним виконавцем керуючись п 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №76743878.

Позивач вважаючи протиправною постанову від 06.02.2025 ВП 76743878 про накладання штрафу 5100 грн звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII, відповідно статті 1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, у тому числі, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 6 зазначеної статті за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частинами 1, 2 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі.

За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до приписів статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеномустаттею 63цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Аналогічна позиція висловлена Постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.

Судом встановлено, що 10.12.2024 відповідачем було відкрито виконавче провадження №76743878 за виконавчим листом Волинського окружного адміністративного суду №140/36715/23 від 28.11.2024, яким зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області скасувати державну реєстрацію, проведену 06 листопада 2023 року транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . Також, у постанові про відкриття виконавчого провадження відповідачем було встановлено строк виконання протягом 10 робочих днів.

20.12.2024 позивач скасував державну реєстрацію, проведену 06 листопада 2023 року транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . Про виконання рішення суду було повідомлено відповідача листом від 23.12.2024.

Однак, 06.02.2025 відповідач виніс постанову від 06.02.2025 ВП 76743878 про накладання штрафу 5100 грн, у зв`язку з невиконанням рішення суду.

Так, 06.02.2025 при проведенні виконавчих дій щодо виконання вимог виконавчого листа №140/36715/23 від 28.11.2024 відповідач мав встановити факт невиконання, однак з огляду на матеріали справи відповідач проігнорував свій обов`язок, тоді як позивач виконав у строк рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем не допущено факту не виконання рішення суду, тому оскаржувана постанова винесена органом державної виконавчої служби необґрунтовано.

Отже, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність скасування постанови 06.02.2025 у ВП №76743878 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позов задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (філія ГСЦ МВС) (пров. Транспортний, 1А/1,м. Миколаїв,542) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (просп. Миру, 46/1,м. Миколаїв,549) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати від 06.02.2025 ВП 76743878 про накладання штрафу 5100 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (просп. Миру, 46/1,м. Миколаїв,549) на користь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (філія ГСЦ МВС) (пров. Транспортний, 1А/1,м. Миколаїв,542) судовий збір в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов