Справа № 440/1603/25
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/1603/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, а саме, просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Загребельного А.Ю. Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.01.2025 р. у виконавчому провадженні № 69437162 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. за невиконання без поважних причин судового рішення;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Загребельного А.Ю. Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.02.2025 р. у виконавчому провадженні № 69437162 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. за повторне невиконання без поважних причин судового рішення.

Позовні вимоги мотивує протиправністю оскаржуваних постанов, оскільки позивачем ОСОБА_1 було забезпечено виконання рішення суду, вона не чинила перешкод у спілкуванні батька із сином, надавала дитину для зустрічей щоразу при проведенні виконавчих дій, однак дитина за власним бажанням відмовлялася йти до батька, що зафіксовано у відповідних актах державного виконавця. Відмова спілкуватися з батьком була з власної волі дитини, а не волі матері і є обставиною, що ускладнює виконання судового рішення та поважною причиною в розумінні статті 63 Закону України "Про виконавче провадження". Поряд з цим, 10.01.2025 позивач ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 виїхали за межі України до Польщі, що підтверджується даними у закордонному паспорті дитини та відповіддю Державної прикордонної служби України про перетин ОСОБА_1 10.01.2025 державного кордону. 23.01.2025 позивач подала до виконавчої служби заяву та документи, в яких повідомила, що вона і дитина перетнули кордон 10.01.2025 з метою вжиття заходів щодо забезпечення безпеки дитини, її гармонійному розвитку на період воєнного часу. Відтак, у зв`язку із відсутністю дитини на території України та за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 станом на сьогоднішній день фізичні зустрічі дитини з батьком унеможливлені. Даний факт робить неможливим виконання виконавчого листа №537/2644/21, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука на виконання рішення від 23.05.2022, яким стягувачу ОСОБА_2 встановлено способи участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім цього, представником позивача була подана до органу ДВС заява з проханням звернутися до Крюківського районного суду м. Кременчука із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 23.05.2022 у виконавчому провадженні №69437162, яким стягувачу ОСОБА_2 встановити наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з сином - забезпечити стягувачу на час перебування боржниці з дитиною за кордоном спілкування сина та батька щонеділі за допомогою будь-якого додатка чи месенджера у форматі відеозв`язку. Однак, відповідних дій за вказаною заявою державним виконавцем вчинено не було.

Ухвалою суду від 11.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/1603/25 за позовом ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови. Клопотання позивача про залучення третьої особи задоволено; залучено ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

19.02.2025 через систему "Електронний суд" та 24.02.2025 засобами поштового зв`язку від Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, свою позицію мотивував тим, що постанова про накладення штрафу від 27.01.2025 ВП № 69437162 та постанова про накладення штрафу від 03.02.2025 ВП № 69437162 прийняті державним виконавцем у повній відповідності до вимог чинного законодавства України та у межах наданих йому повноважень. Позивачу належним чином було відомо про дату, час та місце проведення виконавцем перевірок виконання позивачем виконавчого документа №537/2644/21, які проводились 26.01.2025 та 01.02.2025. Згідно акту державного виконавця від 26.01.2025 провести побачення стягувача з дитиною 26.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 було неможливо внаслідок відсутності позивача та дитини за місцем проведення побачення стягувача з дитиною. Таким чином, позивач не виконав рішення суду, на виконання якого видано даний виконавчий документ, в якому він визначений як боржник, і не забезпечив згідно ч. 1 ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" побачення стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням, що підтверджується актом державного виконавця від 26.01.2025. Поважні причини невиконання позивачем 26.01.2025 року рішення суду не виявлені. Позивач разом з дитиною виїхав за межі України 10.01.2025 року. Про свій виїзд за межі України та зміну свого місця проживання і місця проживання дитини позивач не повідомив державному виконавцю не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 19 та п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", вчинивши таким чином дії, які унеможливлюють подальше виконання рішення суду у порядку та в спосіб, встановлений рішенням суду. З огляду на викладене, 27.01.2025 у виконавчому провадженні №69437162 державним виконавцем на підставі ч. 3 ст. 64-1, ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 1700,00 грн за невиконання ним 26.01.2025 року без поважних причин рішення суду. У подальшому, 31.01.2025 о 21 год. 15 хв. на телефон виконавця через месенджер "Viber" від позивача надійшла заява від 31.01.2025, на підставі якої встановлено, що позивач разом з дитиною перебувають за межами України у м. Озоркув Польща, що у дитини попередній запис до ужонду (управління муніципальних структур) м. Озоркув Польща на 01.02.2025 на 14 год. 30 хв. за варшавським часом (15 год. 30 хв. за київським часом) для оформлення документів. Згідно акту державного виконавця від 01.02.2025 провести побачення стягувача з дитиною 01.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 неможливо внаслідок відсутності позивача та дитини за місцем проведення побачення стягувача з дитиною. Враховуючи викладене вище, позивач 01.02.2025 повторно не виконав рішення суду, на виконання якого видано даний виконавчий документ, та повторно не забезпечив згідно ч. 1 ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" побачення стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням, що підтверджується актом державного виконавця від 01.02.2025. Поважні причини невиконання позивачем 01.02.2025 року рішення суду не виявлені. Як наслідок, 03.02.2025 у виконавчому провадженні №69437162 державним виконавцем на підставі ч. 4 ст. 64-1, ч. 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 3400,00 грн за невиконання ним 01.02.2025 без поважних причин рішення суду.

Третя особа правом на подання письмових пояснень по суті спору у визначений судом строк не скористалася.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.05.2022 у справі №537/2644/21, що набрало законної сили 30.06.2022, позов ОСОБА_2 про встановлення часу спілкування з неповнолітньою дитиною задоволено; встановлено ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні та спілкування з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - побачення в першу та третю суботу місця з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання/перебування на побачення та повернення дитини за місцем її проживання; - побачення в другу та четверту неділю місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання/перебування на побачення та повернення дитини за місцем її проживання (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104566976).

13.07.2022 Крюківським районним судом м. Кременчука на виконання рішення суду від 23.05.2022 видано виконавчий лист №537/2644/21, яким ОСОБА_2 встановлені наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - побачення в першу та третю суботу місяця з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання/перебування на побачення та повернення дитини за місцем її проживання; - побачення в другу та четверту неділю місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання/перебування на побачення та повернення дитини за місцем її проживання. Стягувачем у виконавчому листі зазначений ОСОБА_2 , а боржником - ОСОБА_1 .

18.07.2022 на підставі заяви стягувача від 14.07.2022 постановою головного державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельним Андрієм Юрійовичем відкрито виконавче провадження №69437162 з примусового виконання виконавчого листа від 13.07.2022 №537/2644/21.

Про винесення вказаної постанови державний виконавець повідомив сторони виконавчого провадження шляхом надcилання боржнику та стягувачу листа від 18.07.2022 за вих. №36236, який рекомендованими листами разом з постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2022 був направлений за адресами сторін виконавчого провадження, зазначеними у виконавчому документі.

При цьому, у супровідному листі від 18.07.2022 за вих. №36236 до постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець роз`яснив сторонам виконавчого провадження порядок виконання виконавчого документа, а також їхні права та обов`язки, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

18.07.2022 за вих. №36254 та №36256 сторонам виконавчого провадження рекомендованими листами направлено виклики державного виконавця на 29.07.2022 з метою визначення місця побачення стягувача з дитиною, оскільки у виконавчому документі таке місце не визначено.

29.07.2022 до відділу за викликом державного виконавця з`явився стягувач, боржник до відділу у призначений час не з`явилася, про причини неявки боржник не повідомила, письмові пропозиції щодо визначення місця побачення з дитиною не надала.

Як наслідок, 29.07.2022 виконавцем у присутності стягувача складено акт державного виконавця про те, що у результаті бесіди зі стягувачем та з врахуванням інтересів дитини і місця її проживання вирішено призначити місце побачення стягувача з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 .

29.07.2022 головним державним виконавцем винесено постанову про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною, в якій було постановлено визначити місце побачення стягувача з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 та проводити побачення стягувача з дитиною за цією адресою у дні та час, визначений виконавчим документом.

29.07.2022 за вих. №38833 боржнику рекомендованим листом направлено копію постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

10.08.2023 за вих. №60418 боржнику повторно направлено рекомендованим листом копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2022 ВП №69437162, копію супровідного листа від 18.07.2022 до постанови про відкриття виконавчого провадження з роз`ясненням порядку примусового виконання рішення та копію постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною від 29.07.2022 за такими адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , а також на електронну пошту позивача: ІНФОРМАЦІЯ_2

У матеріалах виконавчого провадження №69437162 містяться звернення боржника від 04.10.2022, 09.08.2024, 20.08.2024, 19.09.2024, 23.01.2025, 31.01.2025, які підтверджують її обізнаність про перебування на примусовому виконанні у відділі виконавчого провадження №69437162.

Боржник неодноразово особисто брала участь у проведенні виконавцем перевірки стану виконання нею виконавчого документа від 13.07.2022 №537/2644/21, що підтверджується актами державного виконавця від 19.08.2023, 02.09.2023, 16.09.2023, 07.10.2023, 07.09.2024.

23.01.2025 за вих. №2171 боржнику рекомендованим листом за адресою: АДРЕСА_1 , на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 та за допомогою месенджера "Viber" за її номером телефону НОМЕР_2 направлено вимогу державного виконавця, в якій зазначено про дату, час та місце проведення виконавчих дій щодо перевірки виконання боржником виконавчого документа - 26.01.2025 о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, у вимозі державного виконавця від 23.01.2025 від боржника вимагалося забезпечити свою присутність та присутність дитини у вказаний день і час та за вказаною адресою, а також письмово повідомити виконавцю про наявність поважних причин неможливості забезпечення присутності позивача та дитини у зазначені день, час та місце.

23.01.2025 до відділу від боржника надійшли заяви, в яких повідомлено, що боржник разом із дитиною 10.01.2025 виїхала за межі України до Польщі у зв`язку з тим, що боржник там проживає і працює у зв`язку з війною в Україні та для заробітку коштів на утримання її дитини та батьків.

Згідно акту державного виконавця від 26.01.2025 провести побачення стягувача з дитиною 26.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 неможливо внаслідок відсутності боржника та дитини за місцем проведення побачення стягувача з дитиною.

Як наслідок, за невиконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ від 13.07.2022 №537/2644/21, в якому ОСОБА_1 визначена як боржник, та внаслідок незабезпечення нею згідно ч. 1 ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" побачення стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням, що підтверджується актом державного виконавця від 26.01.2025, а також враховуючи невиявлення поважності причини невиконання боржником 26.01.2025 рішення суду, державним виконавцем 27.01.2025 у виконавчому провадженні №69437162 на підставі ч. 3 ст. 64-1, ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1700,00 грн за невиконання нею 26.01.2025 без поважних причин рішення суду.

При цьому, у постанові про накладення штрафу від 27.01.2025 боржника зобов`язано виконувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука суду від 23.05.2022 у справі №537/2644/21, на виконання якого Крюківським районним судом м. Кременчука 13.07.2022 видано виконавчий лист №537/2644/21, у порядку та згідно графіку, встановлених цим рішенням суду, та за місцем проведення побачень стягувача з дитиною, визначеним постановою про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною від 29.07.2022 ВП №69437162, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Також у постанові про накладення штрафу від 27.01.2025 боржника попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

У подальшому, 28.01.2025 за вих. №4173 боржнику рекомендованим листом за адресою: АДРЕСА_1 , на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 та за допомогою месенджера "Viber" за її номером телефону НОМЕР_2 направлено вимогу державного виконавця, в якій зазначено про дату, час та місце проведення виконавчих дій щодо наступної перевірки виконання боржником вищевказаного виконавчого документа - 01.02.2025 о 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 . Також у вимозі державного виконавця від 28.01.2025 від боржника вимагалося забезпечити свою присутність та присутність дитини у вказаний день і час та за вказаною адресою, а також письмово повідомити виконавцю про наявність поважних причин неможливості забезпечення присутності боржника та дитини у зазначені день, час та місце.

31.01.2025 о 21 год. 15 хв. на телефон виконавця через месенджер "Viber" від боржника надійшла заява від 31.01.2025, в якій зазначено, що боржник разом з дитиною перебувають за межами України у м. Озоркув Польща, що у дитини попередній запис до ужонду (управління муніципальних структур) м. Озоркув Польща на 01.02.2025 на 14 год. 30 хв. за варшавським часом (15 год. 30 хв. за київським часом) для оформлення документів.

Згідно акту державного виконавця від 01.02.2025 провести побачення стягувача з дитиною 01.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 неможливо внаслідок відсутності боржника та дитини за місцем проведення побачення стягувача з дитиною.

Як наслідок, за повторне невиконання рішення суду та внаслідок незабезпечення боржником згідно ч. 1 ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" побачення стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням, що підтверджується актом державного виконавця від 01.02.2025, а також враховуючи невиявлення поважності причини невиконання боржником 01.02.2025 рішення суду, державним виконавцем 03.02.2025 у виконавчому провадженні №69437162 на підставі ч. 4 ст. 64-1, ч. 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 3400,00 грн за невиконання нею 01.02.2025 без поважних причин рішення суду.

Позивач, вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню постанови головного державного виконавця Загребельного А.Ю. Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.01.2025 та від 03.02.2025 у виконавчому провадженні №69437162 про накладення на ОСОБА_1 штрафів у розмірі 1700,00 грн та 3400,00 грн відповідно за невиконання без поважних причин судового рішення, звернулася до суду з цим позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступного висновку.

Основним законом, що регламентує порядок примусового виконання рішень, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі також Закон №1404-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 статті 13 Закону №1404-VIII визначено, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У силу вимог частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

При цьому, особливості виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною визначено приписами статті 64-1 Закону №1404-VIII, згідно з якою, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 5 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5), якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклиці час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІХ Інструкції № 512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону.

При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що якщо рішенням суду не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, такий час та (або) місце побачення визначається державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. При цьому, постанову про накладення на боржника штрафу державний виконавець виносить у разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

У постанові Верховною Суду від 18.07.2023 у справі №380/16763/22 вказано, що аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VІІІ. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Аналогічна позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 13.09.2023 у справі №761/17501/21.

Досліджуючи питання поважності причин невиконання боржником ОСОБА_1 судового рішення у справі №537/2644/21 суд зазначає, що 23.01.2025 за вих. №2171 боржнику рекомендованим листом за адресою: АДРЕСА_1 , на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 та за допомогою месенджера "Viber" за її номером телефону НОМЕР_2 направлено вимогу державного виконавця, в якій зазначено про дату, час та місце проведення виконавчих дій щодо перевірки виконання боржником виконавчого документа - 26.01.2025 о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, у вимозі державного виконавця від 23.01.2025 від боржника вимагалося забезпечити свою присутність та присутність дитини у вказаний день і час та за вказаною адресою, а також письмово повідомити виконавцю про наявність поважних причин неможливості забезпечення присутності позивача та дитини у зазначені день, час та місце.

23.01.2025 до відділу від боржника надійшли заяви, в яких повідомлено, що боржник разом із дитиною 10.01.2025 виїхала за межі України до Польщі у зв`язку з тим, що боржник там проживає і працює у зв`язку з війною в Україні та для заробітку коштів на утримання її дитини та батьків.

У акті державного виконавця від 26.01.2025 зафіксовано неможливість провести побачення стягувача з дитиною 26.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок відсутності боржника та дитини за місцем проведення побачення стягувача з дитиною.

При цьому, суд вважає обґрунтованими твердження державного виконавця про те, що зазначені боржником у заявах від 23.01.2025 обставини не можуть вважатись поважними причинами невиконання рішення суду, оскільки боржник разом з дитиною виїхала за межі України за власним бажанням, задовго до дати проведення виконавцем перевірки стану виконання боржником рішення суду, а саме, виїхала 10.01.2025, знаючи про перебування на примусовому виконанні у відділі виконавчого документа від 13.07.2022 №537/2644/21 і про те, що саме на ОСОБА_1 , як боржника за виконавчим документом, покладається обов`язок забезпечити проведення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням суду.

Тобто, виїхавши за межі України разом з дитиною боржник фактично унеможливила подальше виконання вищезазначеного виконавчого документа.

Суд враховує, що згідно з абзацом 2 частини 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно пункту 1 частини 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно частини 1 статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що боржник виїхавши за межі України разом з дитиною, достовірно знаючи про перебування на примусовому виконанні у Крюківському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого документа, в якому вона визначена як боржник, не повідомивши у встановлений Законом України "Про виконавче провадження" строк державному виконавцю про зміну свого місця проживання та не вживши завчасно, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів, щодо ініціювання відстрочки виконання рішення суду або зміни способу і порядку виконання рішення суду, фактично своїми діями унеможливила виконання рішення суду у порядку та в спосіб, встановлені рішенням суду. Саме через дії боржника рішення суду не може бути виконано у порядку та в спосіб, встановлені судом.

Як наслідок, на переконання суду, за невиконання судового рішення, на підставі якого видано виконавчий документ від 13.07.2022 №537/2644/21, в якому ОСОБА_1 визначена як боржник, та внаслідок незабезпечення нею згідно ч. 1 ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" побачення стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням, що підтверджується актом державного виконавця від 26.01.2025, а також враховуючи не виявлення поважності причини невиконання боржником 26.01.2025 рішення суду, державний виконавець обґрунтовано та правомірно 27.01.2025 у виконавчому провадженні №69437162 на підставі ч. 3 ст. 64-1, ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" виніс постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1700,00 грн за невиконання нею 26.01.2025 без поважних причин рішення суду.

Суд зауважує, що у постанові про накладення штрафу від 27.01.2025 державний виконавець зобов`язав боржника виконувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука суду від 23.05.2022 у справі №537/2644/21, на виконання якого Крюківським районним судом м. Кременчука 13.07.2022 видано виконавчий лист №537/2644/21, у порядку та згідно графіку, встановлених цим рішенням суду, та за місцем проведення побачень стягувача з дитиною, визначеним постановою про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною від 29.07.2022 ВП №69437162, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Також у постанові про накладення штрафу від 27.01.2025 виконавець попередив боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

У подальшому, 28.01.2025 за вих. №4173 боржнику рекомендованим листом за адресою: АДРЕСА_1 , на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 та за допомогою месенджера "Viber" за її номером телефону НОМЕР_2 направлено вимогу державного виконавця, в якій зазначено про дату, час та місце проведення виконавчих дій щодо наступної перевірки виконання боржником вищевказаного виконавчого документа - 01.02.2025 о 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 . Також у вимозі державного виконавця від 28.01.2025 від боржника вимагалося забезпечити свою присутність та присутність дитини у вказаний день і час та за вказаною адресою, а також письмово повідомити виконавцю про наявність поважних причин неможливості забезпечення присутності боржника та дитини у зазначені день, час та місце.

Позивачем не заперечується та обставина, що 31.01.2025 о 21 год. 15 хв. на телефон виконавця через месенджер "Viber" від боржника надійшла заява від 31.01.2025, в якій зазначено, що боржник разом з дитиною перебувають за межами України у м. Озоркув Польща, що у дитини попередній запис до ужонду (управління муніципальних структур) м. Озоркув Польща на 01.02.2025 на 14 год. 30 хв. за варшавським часом (15 год. 30 хв. за київським часом) для оформлення документів.

У акті державного виконавця від 01.02.2025 зафіксовано неможливість провести побачення стягувача з дитиною 01.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок відсутності боржника та дитини за місцем проведення побачення стягувача з дитиною.

Як наслідок, на переконання суду, за повторне невиконання рішення суду та внаслідок незабезпечення боржником згідно ч. 1 ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" побачення стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням, що підтверджується актом державного виконавця від 01.02.2025, а також враховуючи невиявлення поважності причини невиконання боржником 01.02.2025 рішення суду, державний виконавець обґрунтовано та правомірно 03.02.2025 у виконавчому провадженні №69437162 на підставі ч. 4 ст. 64-1, ч. 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" виніс постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 3400,00 грн за невиконання нею 01.02.2025 без поважних причин рішення суду.

При цьому, формулюючи висновки про правомірність винесення державним виконавцем відносно боржника ОСОБА_1 спірних постанов про накладення штрафів суд також враховує те, що відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з положеннями статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Крім того, суд зауважує, що з аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, основним призначенням стадії виконавчого провадження є фактичне втілення судових присуджень у певні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Тому, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Стосовно посилань позивача у позовній заяві на ту обставину, що її син ОСОБА_3 висловлює своє небажання зустрічатися з батьком, то суд не вважає такі посилання в якості поважних причин невиконання судового рішення, оскільки у постанові від 27.01.2021 у справі №727/3856/18 (провадження №61-16426св20) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: "Крім того, враховуючи думку дитини, суди повинні розуміти, що малолітня дитина є вразливою до маніпуляцій зі сторони дорослих, а також враховувати всі обставини, що могли спричинити формування саме такого бажання в дитини (зокрема, дитина тривалий час проживає з батьком, який чинить перешкоди у спілкування матері з сином, що призвело до такого негативного наслідку, як втрата сталих емоційних зав`язків матері та дитини)".

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 554/1124/20 (провадження № 61-18504св21), зауважено, що озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про визначення місця її проживання, оскільки думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, наприклад таких, як тривалий час проживання дитини з одним із батьків без можливості повноцінного спілкування з тим із батьків, з ким дитина не проживає.

У постанові від 08.03.2023 у справі № 1309/9120/12 (провадження № 61-4339 св 22) зазначено: "Колегія суддів зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини вимагає врахування поглядів дітей, ці погляди не обов`язково є незмінними, а заперечення дітей, які мають бути належним чином враховані, не обов`язково є достатніми для подолання інтересів батьків, особливо в тому, щоб мати постійний контакт з дитиною. Зокрема, право дитини висловлювати свої власні погляди не повинно тлумачитися як надання безумовного права вето дітям без будь-яких інших факторів, що розглядаються, а також проведення експертизи для визначення їх найкращих інтересів. Такі інтереси зазвичай передбачають, що зв`язки дитини з сім`єю повинні зберігатися, за винятком випадків, коли це може шкодити його здоров`ю та розвитку (рішення у справі "А.В. проти Словенії" від 09 квітня 2019 року)".

Суд вкотре зауважує, що законодавець у частині 1 статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" чітко визначив, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Аналіз вказаної норми дає суду підстави для висновку, що рішення про встановлення побачення з дитиною покладає на боржника обов`язок забезпечити такі побачення.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 09.11.2022 у справі №753/11909/21.

Однак, позивач належним чином не забезпечила виконання судового рішення, а тому вказані вище доводи позивача про небажання дитини бачитись із батьком не заслуговують на увагу.

З приводу надходження 31.01.2025 до органу ДВС заяви боржника з проханням до виконавця звернутись до суду з метою зміни способу і порядку виконання рішення суду, то суд вважає за доцільне зауважити на тому, що згідно з частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" в першу чергу саме позивач як боржник - сторона виконавчого провадження має право звернутись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Проте позивач вирішила не реалізовувати своє право самостійно, а перекласти його реалізацію на державного виконавця.

В свою чергу, державний виконавець 05.02.2025 за вих. № 7765 направив до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву про зміну способу і порядку виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.05.2022 у справі №537/2644/21 у виконавчому провадженні №69437162 шляхом забезпечення стягувачу на час перебування боржника з дитиною за кордоном, спілкування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батька ОСОБА_2 щонеділі за допомогою будь-якого додатка чи месенджера у форматі відеозв`язку.

Вищевказана заява прийнята Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області до розгляду, перше судове засідання призначене на 20.02.2025 (справа № 537/2644/21).

Разом з тим, на переконання суду, направлення виконавцем такої заяви до районного суду жодним чином не звільняє боржника у виконавчому провадженні №69437162 від обов`язку щодо виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, який полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Таким чином, з огляду на підтвердження в ході судового розгляду справи невиконання боржником без поважних причин рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.05.2022 у справі №537/2644/21, суд доходить висновку, що постанови про накладення штрафів від 27.01.2025 та від 03.02.2025 у виконавчому провадженні №69437162 є законними і обґрунтованими, а тому скасуванню не підлягають.

Відповідно до статей 9, 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ігоря Сердюка, 43, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко