Справа № 160/34879/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
31 грудня 2024 року Комунальне підприємство «Софіївське» Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій просить
-визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1402 від 22.07.2024 про віднесення Комунального підприємства «Софіївське» Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код юридичної особи 37019085) до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості;
-зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити Комунальне підприємство «Софіївське» Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код юридичної особи 37019085) з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Позовна заява обґрунтована тим, що з електронного кабінету платника податків КП «Софіївське» стало відомо про віднесення підприємства до переліку ризикових платників податків на підставі Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 1998 від 19.09.2022. У Рішенні №1998 від 19.09.2022 вказано про відповідність комунального підприємства «Софіївське» пункту 8 Критеріїв ризиковості, у зв`язку з тим, що: «встановлено операції з придбання товарів у платників податків з ознаками ризиковості: 1) ТОВ «Альтернативтеплосервіс», ТОВ «Барнат», ТОВ «Торгівельна група Оланво»; 2) встановлено опреації з реалізації товарів (послуг) платникам податків з ознаками ризиковості , а саме: ТОВ «Барнат», ТОВ «Паливо КР», ТОВ «Альтернативтеплосервіс», ТОВ «Злагода».
КП «Софіївське» подало 1 раз детальну інформацію від 31.10.2022 про невідповідність ризиковості з копіями документами, які спростовують ризиковість. Однак, у відповідь отримало нове рішення про ризиковість №2337 від 08.11.2022, де причини ризиковості в якому є аналогічними попередньому рішенню, які підприємство вже просило переглянути і вже надавали документи та інформацію, що свідчить про невідповідність критеріям ризиковості: «1) встановлено операціi з придбання товарів (послуг) у платників податків з ознаками ризиковості, а саме: встановлено операціi з придбання товарів (послуг) у платників податків з ознаками ризиковості, а саме: ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВТЕПЛОСЕРВІС» код 42771569 придбання послуг опалення; ТОВ "БАРНАТ" код 37272378 придбання послуг капітального ремонту; ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА "ОЛАНВО" код 43824946 придбання ковна; 2) встановлено операціi з реалізаціi товарів (послуг) платникам податків з ознаками ризиковості, а саме: ТОВ"СІРІУС ГОЛД" код 40325733 реалізація послуг прокладання трубопроводу; ТОВ "БАРНАТ" код 37272378 реалізація транспортних послуг, послуг водопостачання, проживання в соціальному гуртожитку, послуг спецтехніки; ТОВ "ПАЛИВО КР" код 44109444 реалізація послуг водопостачання, води питноi, вивезення ТПВ; ТОВ "ШОТ" код 43298032 реалізація води питноi, вивезення ТПВ; ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВТЕПЛОСЕРВІС» код 42771569 реалізація послуг водовідведення, послуг водопостачння; ТОВ "ЗЛАГОДА" код 30701069 реалізація послуг водопостачання, вивезення ТПВ».
Отже, податковий орган вже не мав претензій до вказаних у попередніх рішеннях про ризиковість платників, але вказує нових контрагентів, по господарським операціям з якими по придбанню палива всі складені податкові накладні були відправлені на реєстрацію в ЄРПН більше 180 днів до дати прийняття останнього рішення про ризиковість.
Предметом оскарження є останнє рішення про ризиковість №1402 від 22.07.2024, яке, на думку позивача, не містить жодних відомостей про здійснення у відношенні наведених відповідачем підприємств визначених ст.62 Податкового Кодексу України способів податкового контролю актів перевірок, копій документів, відповідей на запити, виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих такими платником податків. Тобто, наразі взагалі відсутні докази, які б підтверджували інформацію про факти порушення податкового законодавства.
КП «Софіївське» не повинно нести будь-яку відповідальність чи зазнавати втручання у свою діяльність з боку державних органів через можливі порушення податкового законодавства будь-якими з його контрагентів. Водночас, віднесення самого КП «Софіївське» до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, навіть за наявності у інших його контрагентів негативного податкового статусу не відповідає вищепереліченим нормам Конституції України і порушує права КП «Софіївське».
З урахуванням вищевикладеного позивач вважає, що рішення №1402 від 22.07.2024 є незаконним та протиправним та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
28.01.2025 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надало відзив на позовну заяву, де вказало, що за результатами розгляду фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання та його схеми роботи, Комісією враховано інформацію та документи накладні КП «Софіївське» (код 37019085), інформацію, отриману в межах Алгоритму дій структурних підрозділів ГУ ДПС та інформацію, отриману в межах з бази даних ІС «Податковий блок», у зв`язку із тим, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, прийнято рішення про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 22.07.2024 № 1402, про що складено протокол від 22.07.2024 року № 474, рішення направлено платнику податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення за формою згідно Додатку 4. Крім того, слід зауважити, що контрагент ТОВ «БАРНАТ» (код 37272378), який на дату розгляду матеріалів був виключений з переліку ризикових, рішенням від 29.07.2024 включений до переліку ризикових. Сума ПДВ по взаємовідносинах 313,8 тис.грн (12,4% від суми ПК).
Враховуючи вищенаведене, у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області були законні підстави для прийняття винесеного рішення від 22.07.2024 № 1402.
В позовній заяві КП «Софіївське» не вказало про випадки відмови у реєстрації податкових накладних на підставі існування оскаржуваного рішення про віднесення платника податку до ризикових.
03.02.2025 представник позивача подав відповідь на відзив де зазначив, що з наданих відповідачем до відзиву доказів слідує, що при прийняті спірного рішення у відповідача не було наявними жодні відомості про здійснення у відношенні підприємств-постачальників Позивача визначених ст.62 Податкового Кодексу України способів податкового контролю актів перевірок, копій документів, відповідей на запити, виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих такими платником податків.
Віднесення самого позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку при відсутності доказів наявності у інших його контрагентів негативного податкового статусу не відповідає нормам Конституції України, порушує права позивача і фактично блокує його господарську діяльність тривалий час.
Віднесення КП «Софіївське» до ризикових платників з тих підстав, що комунальне підприємство мало господарські відносини з платниками податків, по відношенню до яких податковим органом прийнято рішення про відповідність останніх критеріям ризиковості, є необґрунтованим, адже поширення на позивача «ризиковості» через відносини з іншими «ризиковими» платниками податків суперечить базовим принципам та основам податкового законодавства, зокрема, принципу індивідуальної відповідальності, що проголошений статтею 61 Конституції України, положення якої є нормами прямої дії. Зміст даної концепції полягає в тому, що платник не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, зокрема, настання визначеної законом відповідальності повинно відбуватися у разі порушення податкового законодавства безпосередньо платником податків.
На думку представника позивача, відповідач не довів існування підстав для застосування до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Згідно із ч. 5, 8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
КП «Софіївське» належить до Комунальної власності Софіївської селищної ради, за своїм основним видом діяльності по КВЕД 36.00 є постачальником води, її забору та очищення для широкого кола споживачів територіальної громади за своїм місцезнаходженням. Метою діяльності Підприємства є забезпечення водою населення, задоволення потреб підприємств, установ і організацій територіальної громади.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про критичну інфраструктуру» та Порядку ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №415 від 28.04.2023 відомості про Підприємство внесено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, доказом чого є відповідне розпорядження.
Підприємство надає послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів, транспортні послуги автотранспортної техніки - населенню, бюджетним установам та госпрозрахунковим організаціям на території Софіївської Об`єднаної Територіальної громади.
З електронного кабінету платника податків КП «Софіївське» стало відомо про віднесення підприємства до переліку ризикових платників податків на підставі Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №1998 від 19.09.2022 (додається). У Рішенні №1998 від 19.09.2022 вказано про відповідність комунального підприємства «Софіївське» пункту 8 Критеріїв ризиковості, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019, у зв`язку з тим, що: «встановлено операції з придбання товарів у платників податків з ознаками ризиковості , а саме: 1) ТОВ «Альтернативтеплосервіс», ТОВ «Барнат», ТОВ «Торгівельна група Оланво»; 2) встановлено опреації з реалізації товарів (послуг) платникам податків з ознаками ризиковості , а саме: ТОВ «Барнат», ТОВ «Паливо КР», ТОВ «Альтернативтеплосервіс», ТОВ «Злагода».
КП «Софіївське» подало 1 раз детальну інформацію від 31.10.2022 про невідповідність ризиковості з копіями документами, які спростовують ризиковість.
У відповідь отримало нове рішення про ризиковість №2337 від 08.11.2022, причини ризиковості в якому , зокрема:
1) встановлено операції з придбання товарів (послуг) у платників податків з ознаками ризиковості, а саме: ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВТЕПЛОСЕРВІС» код 42771569 придбання послуг опалення; ТОВ "БАРНАТ" код 37272378 придбання послуг капітального ремонту; ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА "ОЛАНВО" код 43824946 придбання ковна;
2) встановлено операції з реалізаціi товарів (послуг) платникам податків з ознаками ризиковості, а саме: ТОВ"СІРІУС ГОЛД" код 40325733 реалізація послуг прокладання трубопроводу; ТОВ "БАРНАТ" код 37272378 реалізація транспортних послуг, послуг водопостачання, проживання в соціальному гуртожитку, послуг спецтехніки; ТОВ "ПАЛИВО КР" код 44109444 реалізація послуг водопостачання, води питної, вивезення ТПВ; ТОВ "ШОТ" код 43298032 реалізація води питної, вивезення ТПВ; ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВТЕПЛОСЕРВІС» код 42771569 реалізація послуг водовідведення, послуг водопостачання; ТОВ "ЗЛАГОДА" код 30701069 реалізація послуг водопостачання, вивезення ТПВ»
КП «Софіївське» подало 2 й раз оновлену інформацію від 09.07.2024 про невідповідність ризиковості з копіями документами, які спростовують ризиковість.
За результатами розгляду інформації від 09.07.2024 підприємство отримало нове рішення про ризиковість №1402 від 22.07.2024, в якому стан ризиковості залишено по п.8 Критеріїв ризиковості платника податку і вказано таку інформацію:
2) не надано пiдтверджуючих документiв стосовно взаємодiї з контрагентами, якi включено до перелiку ризикових пiдприємств, а саме: договори, накладнi, документи пiдтверджуючi транспортування товару, платiжнi доручення, виписки банку, оборотно-сальдова вiдомiсть по рахункам, якi задiянi в операцiях та iнше.
Предметом оскарження є останнє рішення про ризиковість №1402 від 22.07.2024.
13- придбання товарів (послуг) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку є операції з придбання, а саме:
- 06.04.2023, код операції УКТЗЕД 8708, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44574166, якого включено до переліку ризикових 05.06.2023.
В розділі про ненадання платником податку копії документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку зазначено, що підприємством не надано підтверджуючих документів стосовно взаємодії з контрагентами, які включено до переліку ризикових підприємств, а саме: договори, накладні, документи підтверджуючі транспортування товару, платіжні доручення, виписки банку, оборотно-сальдова відомість по рахункам, які задіяні в операціях та інше.
Не погоджуючись з рішенням про відповідність критеріям ризиковості платника податку №1402 від 22.07.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладеним в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Відповідно до пп. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно із пп. 62.1.2 п. 62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.
Відповідно до п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно із пунктами 74.1, 74.3 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Постановою Кабінету Міністрів України №1165 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.12.2019 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, в Реєстрі (далі комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.
Ризик порушення норм податкового законодавства ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту а або б пункту 185.1 статті 185, підпункту а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Згідно із пунктом 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Додатками №1 та №3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.
Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово - господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
- інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Додатком 4 до Порядку №1165 затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
З матеріалів справи слідує, що оскаржувані рішення прийняті з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Додатком № 1 до Порядку № 1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, пункт 8 яких передбачає такий критерій, як наявність у контролюючих органів податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.
Згідно із додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.
Суд звертає увагу на те, що критерії ризиковості платника податків на додану вартість викладено у Додатку 1 до Порядку №1165, відповідно до яких таким критерієм є, зокрема:
« 8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.»
Так, встановлення наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій.
Як встановив суд, оскаржуване рішення прийнято на підставі того, що позивач відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на відповідача завдань і функцій. Водночас, будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийнято рішення про включення позивача до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості не надано, як і не надано доказів того, що контролюючий орган вчиняв будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої інформації шляхом направлення відповідного запиту платнику.
Також, пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Підсумовуючи суд вважає за необхідне зазначити.
Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відсутність вказівки щодо необхідності подати конкретні документи на підтвердження невідповідності критеріям ризиковості, зумовлює перебування платника податку у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття необґрунтованого рішення про відповідність платника критеріям ризиковості.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платником податків на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідком якої складено податкову накладну, завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між ними, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
В той же час оскаржуване у даній справі рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості, правової визначеності акта індивідуальної дії та породжує їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Суд звертає увагу на те, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.
Будь-яка податкова інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону.
Така позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить правовий висновок, викладений у постановах від 02.04.2020 р. у справі № 160/93/19, від 04.06.2020 р. у справі № 340/422/19, від 16.04.2021 р. у справі № 813/1301/15.
Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 р. у справі № 520/480/20 вказав, що саме лише посилання контролюючого органу про те, що аналіз діяльності товариства свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 КАС України.
Суд також зауважує, що при розгляді питання виключення платника податку з переліку платників на підставі поданої інформації та копій документів контролюючий орган не може здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.
Окрім вищенаведеного суд звертає увагу, що сама по собі інформація, наведена в оскаржуваному рішенні, не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки отримана податкова інформація повинна оцінюватися у співвідношенні з первинною документацією, яка в свою чергу, не досліджувалась відповідачем та не було проведено контрольних заходів щодо контрагента позивача та дослідження його первинних документів.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2020 року у справі №804/1984/16 та від 19.10.2023 року у справі №160/5256/19.
Оскаржуване рішення не містить встановлених обставин, які б свідчили про невиконання позивачем чи його контрагентами договірних зобов`язань за господарськими операціями або встановлення обставин, які б свідчили про неправдивість чи ризиковість господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
У постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №340/474/20 підкреслено, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що товариство ймовірно є учасником формування схемного податкового кредиту згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Проте у цій справі Комісія не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження господарських операцій.
Відповідач залишив поза увагою письмові пояснення позивача та вищенаведений перелік документів, жодних пояснень чи обґрунтувань того, чому вказані інформація та документи не взяті до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення.
З огляду на вказане, суд вважає безпідставним доводи відповідача щодо надання не в повному обсязі документів стосовно взаємодії з контрагентами, які включено до переліку ризикових підприємств.
Таким чином, відповідач не довів, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим оскаржувані рішення № 1402 від 22.07.2024 є протиправним
Крім того, спірне рішення №1402 від 22.07.2024 є актом індивідуальної дії, безпосередньо стосується суб`єктивного права позивача, яке може бути об`єктом судового захисту, а тому породжує для позивача право на захист, тобто право на звернення до суду із цим адміністративним позовом.
Виходячи з аналізу наведених норм, суд вважає, що право позивача на судовий захист у цій справі, пов`язане з самою протиправністю спірного рішення та не може ставитися у залежність від наслідків його реалізації або будь-яких інших умов. Виконання індивідуального адміністративного акта не може виправдовувати протиправності останнього, адже цим актом порушено права та інтереси особи.
Окремо суд зауважує, що висновок контролюючого органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку ґрунтується в тому числі і на тому, що серед контрагентів позивача є суб`єкти господарювання, які здійснюють сумнівні господарські операції, проте негативна податкова інформація стосується не господарської діяльності позивача, а його контрагентів.
Європейський суд з прав людини однозначно вказав на правило індивідуальної відповідальності платника податків. Це означає, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 у справі "Чуйкіна проти України" (Chuykina v. Ukraine) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст.6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п.1 ст.6 Конвенції.
Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п.1 ст.6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia) та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia).
Отже, в силу прямих приписів підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17, пункту 56.1 статті 56 ПК України платник податків має право оскаржити до адміністративного суду будь-яке рішення, прийняте контролюючим органом, у тому числі рішення відповідної регіональної комісії щодо встановлення ризиковості платника податків, позаяк жодним нормативно-правовим актом юрисдикція адміністративного суду на розгляд спорів між платниками та контролюючими органами щодо оскарження такого роду рішень не виключається.
Під час судового розгляду справи суд має встановити порушення прав платника внаслідок прийняття оскаржуваного рішення та перевірити, чи прийняте таке рішення з дотримання критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України.
Враховуючи, що п.6 Порядку №1165 передбачено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у разі відповідності платника податків хоча б одному критерію ризиковості платника податку, суд дійшов висновку, що встановлення Комісією податкового органу відповідності позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку створює перешкоди у здійсненні позивачем його господарської діяльності як такої.
Включення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на тягне за собою правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації усіх без виключень податкових накладних/розрахунків коригувань, поданих платником. При цьому, такі наслідки носять для позивача виключно негативний характер з огляду на те, що строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується, а на позивача покладається додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів, при цьому, остаточне рішення про реєстрацію податкової накладної чи про відмову в реєстрації буде прийнято лише після надання таких пояснень та документів.
Негативні наслідки від необґрунтованого прийняття зазначеного рішення полягають також у тому, що контрагенти позивача не мають можливості сформувати податковий кредит за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, що у подальшому несе ризики припинення господарських відносин між позивачем та його контрагентами.
Суд враховує, що внаслідок прийняття рішення (про включення платника до переліку ризикових платників податків) позивач потрапляє у стан правової невизначеності, позаяк контролюючий орган не повідомив, які саме документи необхідно подати для виключення платника податків з переліку ризикових.
Таким чином, на підставі наведеного, суд вважає, що відповідач не довів існування підстав для застосування до позивача положень пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням підприємства до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1402 від 22.07.2024 є невмотивованим, необґрунтованим, непідтвердженим жодними доказами, а тому є протиправними та такими, що підлягає скасуванню.
Згідно із ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи викладене, позовні вимоги Комунального підприємства «Софіївське» Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код юридичної особи 37019085) є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2422,20 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією № 4756 від 30.12.2024 року.
Оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2422,20 грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Керуючись ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1402 від 22.07.2024 про віднесення Комунального підприємства «Софіївське» Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код юридичної особи 37019085) до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити Комунальне підприємство «Софіївське» Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код юридичної особи 37019085) з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук