Справа № 383/439/25
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/439/25
Номер провадження 2-а/383/22/25
УХВАЛА

22 квітня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Адаменко І.М., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

З позовною заявою представник позивача подав заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.04.2025 року вказану вище позовну заяву на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України залишено без руху, оскільки в клопотанні відсутні підстави поважності причин пропущеного строку для звернення до суду та запропоновано позивачу ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали звернутися до суду з заявою вказавши інші поважні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Зі змісту постанови Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №69 від 20.02.2025 року, копія якої долучена до матеріалів позовної заяви, встановлено, що позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Крім того, з вказаної вище постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 прибув 17.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де стосовно нього було складено адміністративний протокол за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до матеріалів адміністративного позову не долучено.

Таким чином, суд звернув увагу на те, що позивачу ОСОБА_1 могло бути відомо про те, що розгляд адміністративної справи за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо нього відбудеться 20.02.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спростовує його доводи про те, що він не знав та не міг знати про розгляд адміністративної справи що до нього та про зміст оскаржуваної постанови.

Станом на 22 квітня 2025 року ні від позивача ОСОБА_1 , ні від представника позивача адвоката Пономарьова О.В. до суду заяв про виконання ухвали Бобринецького районного суду Кіровограської області від 08.04.2025 року не надходило, інших поважних причин пропуску строку звернення до суду для поновлення строку звернення до адміністративного суду не зазначено.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень ч. 3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ст. 5 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Частинами першою та другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно до ч.2 ст. 123 КАС України визначено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Оцінюючи поважність цієї причини, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій.

Отже, строк звернення до суду необхідно обраховувати саме з моменту, коли позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з дати реєстрації позовної заяви в канцелярії суду, позивач звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з вказаним вище адміністративним позовом 08.04.2025 року, при цьому він оскаржує постанову відповідача від 20.02.2025 року, строк оскарження якої закінчився 02.03.2025 року, що свідчить про те, що адміністративний позов поданий позивачем з порушенням десятиденного строку, визначеного ст. 289 КУпАП.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Виходячи з принципу змагальності у адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

З аналізу вищевказаних законодавчих норм вбачається, що процесуальний закон обмежує право звернення особи до адміністративного суду певними часовими рамками. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Така позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який зокрема у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», вказав, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом прав.

Перевіряючи поважність причин пропуску строку звернення з адміністративним позовом, суд встановлює обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку та наявність (відсутність) обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду.

Відтак, судом встановлено, що позивач 08.04.2025 року звернувся з відповідним адміністративним позовом щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 20.02.2025 року, тобто пропустив встановлений десятиденний строк на її оскарження, разом з позовною заявою подав заяву в якій просить поновити строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.04.2025 року вказану вище позовну заяву на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України залишено без руху, оскільки підстави пропуску строку для звернення до суду визнані судом неповажними та запропоновано позивачу ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали звернутися до суду з заявою вказавши інші поважні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Станом на 22 квітня 2025 року ухвала Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.04.2025 року не виконана до суду не надходило заяв про поновлення строку звернення до адміністративного суду та інших підстав поважності пропуску строку звернення до суду не зазначено.

Тобто позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду за захистом порушеного права та не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування відповідної заяви.

Частиною 3 ст. 9 КАС України, передбачено, що кожна особа, яка звернулася до суду за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів здійснення судом судочинства.

Таку позицію висловив Верховний суд України і закріпив її в рішенні №910/33054/15 від 14.02.2018 року.

З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного позивачем строку для звернення до суду, оскільки позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (пункт 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі №9901/313/20).

Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2024 року у справі №560/8194/20 зазначив, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків (пункт 18).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів (пункт 19).

Крім того, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 17 вересня 2020 року у справі №640/12324/19, згідно з якою причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Позивачем на підтвердження зазначених обставин належних та відповідних доказів не надано.

Згідно з частиною другою статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду з подібним позовом після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Пунктом 9 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Із наявних матеріалів не вбачається обставин, які б були пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права позивача на звернення до суду з даним позовом у строк, встановлений частиною першою статті 122 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом без поважних причин та не додано іншої заяви з вказівкою на інші поважні підстави для його поновлення.

Беручи до уваги наведене та те, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском встановленого статтею 286 КАС України строку звернення до суду та не подав заяви у визначений судом строк із зазначенням інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом на виконання ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, суд дійшов висновку про повернення адміністративного позову позивачу.

Керуючись ст.ст. 8, 9 44, 122,123,169,248 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі- повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І. М. Адаменко