Справа № 400/3701/25
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 квітня 2025 р. № 400/3701/25

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лісовська Н. В., ознайомившись з позовною заявою:

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

доВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 з вимогами про:

- визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за травень, червень, липень, 1-20 серпня та грудень 2022 року з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати нарахувати та виплати додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за травень, червень, липень, 1-20 серпня та грудень 2022 року з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо ненарахування та невиплати Позивачу одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових завдань на лінії бонового зіткнення з противником на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави- агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 01.04.2024 по 18.09.2024;

- зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу одноразову винагороду в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових завдань на лінії бойового зіткнення з противником на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 01.04.2024 по 18.09.2024;

- визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо здійснення Позивачу перерахунку грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу (зокрема грошова допомога на оздоровлення) з 29.01.2020 по 19.05.2023, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на перше січня відповідно 2020, 2021, 2022, 2023 років на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язання Відповідача перерахувати грошове забезпечення Позивача (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу (зокрема грошова допомога на оздоровлення) з 29.01.2020 по 19.05.2023, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на перше січня відповідно 2020, 2021, 2022, 2023 років на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;

- визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо здійснення перерахунку грошової компенсації за 63 доби невикористаної щорічної відпустки та невикористаних 70 діб відпустки як учаснику бойових дій за 2020-2024 роки з урахуванням додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн;

- визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо неврахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення Позивача у період з 05.06.2019 по 06.11.2024;

- зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення Позивача за період з 05.06.2019 по 06.11.2024 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4- 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 № 1078.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Перевіряючи матеріали позовної заяви на їх відповідність зазначеним процесуальним вимогам, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам вказаних норм з наступних підстав.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу на те, що положення статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Разом з тим, частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України, у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Відтак, до 19.07.2022 р. КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.04.2023 р. у справі № 260/3564/22 та від 19.01.2023 р. у справі № 460/17052/21.

З системного аналізу викладеного вбачається, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відтак, строк, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022), був продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

У даному ж випадку, предметом спору у даній справі є ненарахування додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за травень, червень, липень, 1-20 серпня та грудень 2022 року, ненарахування одноразової винагороди в розмірі 70000 грн. за період з 01.04.2024 по 18.09.2024, здійснення перерахунку грошового забезпечення з 29.01.2020 по 19.05.2023 р., здійснення перерахунку грошової компенсації щорічної відпустки та відпустки як учаснику бойових дій за 2020-2024 роки, перерахунок індексації грошового забезпечення за період 05.06.2019 06.11.2024 р.

Відтак, до спірних правовідносин підлягає застосуванню тримісячний строк звернення, який у силу пункту 1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України, був продовжений на строк дії карантину та скінчився - 30.06.2023 р.

Тобто, з 01.07.2023 р. (дата набуття чинності змінами щодо строку звернення до суду) позивач мав три місяці на подачу позовної заяви до 01.10.2023 р.

Отже, позивач має право на звернення до суду в частині періоду з 05.06.2019 року по 01.10.2023 року, без обмеження будь-яким строком.

Крім того, згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, строк звернення до суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 р. №311 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 .

Статтею 116 КЗпП визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Таким чином, відповідач, як роботодавець при звільненні позивача у листопаді 2024 року повинен був провести повний розрахунок із здійсненням виплати усіх сум, що належать позивачеві.

З наведеного виходить, що строк для звернення до суду в частині періоду з 01.10.2023 р. по 06.11.2024 р. за приписами ст.233 КЗпП (в редакції чинній на момент звільнення позивача) повинен обраховуватись з дня звільнення, тобто з 06.11.2024 р. та становити три місяці тобто до 06.02.2025р.

Аналогічний підхід до обрахування строку звернення д суду висловив П`ятий апеляційний адміністративний суд у справі № 400/56/24.

Відтак, в цій частині позовних вимог строк звернення позивачем пропущено, оскільки позов до суду подано 11.04.2025 р. (дата поштового штемпеля на конверті).

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску в частині періоду з 01.10.2023 р. по 06.11.2024 р.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська