Справа № 580/84/25
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/84/25 Суддя першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів - Сорочка Є.О., Черпака Ю.К.,

при секретарі - Рожок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Будищенської сільської ради про скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

06 січня 2025 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася в Черкаський окружний адміністративний суд з позовом до виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області (далі - відповідач, виконком Будищенської сільської ради) про:

- визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Будищенської сільської ради від 21 лютого 2023 року №13 «Про вирішення спору про добросусідство між гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 , та затвердження акту, протоколу та висновку комісії по вирішенню земельних спорів від 16.02.2023»;

- визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Будищенської сільської ради від 13 жовтня 2023 року №134 «Про вирішення спору про добросусідство між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та особами, які проживають за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 »;

- зобов`язання виконавчого комітету Будищенської сільської ради повторно вчинити дії щодо вирішення земельного спору про добросусідство між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за заявами ОСОБА_3 до голови Будищенської сільської ради від 26 квітня 2021 року (яка зареєстрована 27 квітня 2021 року за вх.№82/02-14) та 3 серпня 2021 року (яка зареєстрована від 03 серпня 2021 року за вх.№147/02-14) шляхом обстеження присадибної земельної ділянки ОСОБА_5 на відповідність вимогам Державних санітарних норм і правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 березня 2011 року №145, зареєстрованих Міністерством юстиції України 05 квітня 2011 року №457/19195 та Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ в Україні від 30 грудня 2014 року №1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за №252/26697 та складання Акта обстеження у створеній комісії за розпорядчим актом із залученням представників Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області та Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області і прийняття рішення відповідно до статей 158-161 Земельного кодексу України з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Будищенської сільської ради про скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись із ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, вважаючи, що зобов`язання виконкому вчинити дії належить до компетенції адміністративного суду. Апелянт вважає, що вирішення земельного спору шляхом зобов`язання провести обстеження присадибної земельної ділянки та прийняття відповідного рішення в межах статей 158- 161 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) не впливає на речові права, оскільки не стосується набуття або втрати майнових прав.

У встановлений судом строк відзиву відповідача на апеляційну скаргу заявника не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року задоволено заяви суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Коротких Андрія Юрійовича та Чаку Євгена Васильовича про самовідводи у справі №580/84/25.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2025 року прийнято справу №580/84/25 до провадження судді Шостого апеляційного адміністративного суду Штульман Ігоря Володимировича та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 квітня 2025 року.

15 квітня 2025 року представником виконкому Будищенської сільської ради - Токаренко Н.В. подано клопотання про розгляд справи без її участі. Також у вказаному клопотанні представник відповідача просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року - без змін.

За приписами частини першої статті 309 Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 КАС України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк - до 16 квітня 2025 року.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини другої статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року - залишити без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 лютого 2023 року виконкомом Будищенської сільської ради було прийнято рішення №13 «Про вирішення спору про добросусідство між гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 , та затвердження акту, протоколу та висновку комісії по вирішенню земельних спорів від 16.02.2023».

13 жовтня 2023 року виконкомом Будищенської сільської ради прийнято рішення №134 «Про вирішення спору про добросусідство між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та особами, які проживають за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 ».

Вважаючи протиправними вказані рішення виконкому Будищенської сільської ради, ОСОБА_1 звернулася в Черкаський окружний адміністративний суд з цим позовом.

Приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі, Черкаський окружний адміністративний суд 13 січня 2025 року дійшов висновку, що для захисту порушених прав ОСОБА_1 має звернутись до суду загальної юрисдикції у порядку Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду не може не погодитися з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У постанові від 16 січня 2019 року у справі №815/1121/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право заявника, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень.

Не погоджуючись з рішенням виконавчого комітету Будищенської сільської ради від 21 лютого 2023 року №13, ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що виконком Будищенської сільської ради не звернув належної уваги на тваринницькі приміщення для свиней, вогненебезпечну піч біля житлового будинку, городню канаву для відходів (каналізації) також біля житлового будинку, відкриті майданчики (вольєри) для тварин, вуличну вбиральню тощо, які розташовані з порушенням відповідних відстаней в зоні санітарної охорони джерела води відповідно до законодавства, яке чітко вказує на закріплені норми науковцями відповідної сфери, що необхідні для забезпечення життя та здоров`я людини.

За змістом статті 12 ЗК України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить, зокрема, і вирішення земельних спорів.

За змістом статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

За правилами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

У статті 103 ЗК України вказано, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що відповідач в цій справі виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як розпорядник земельної ділянки, яка була надана в користування третій особі, тобто за своєю суттю є розпорядником майна у цивільних правовідносинах з іншими суб`єктами речових прав.

Наведене вище свідчить про те, що вирішення цього спору буде впливати на речові права інших фізичних осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі №813/956/16.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у цій справі оспорює, зокрема прийняте 21 лютого 2023 року виконкомом Будищенської сільської ради рішення №13 щодо вирішення спору про добросусідство між гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 та затвердження акту, протоколу та висновку комісії по вирішенню земельних спорів від 16 лютого 2023 року.

У даному випадку ОСОБА_1 не знаходиться з виконкомом Будищенської сільської ради у відносинах, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а правові наслідки, до яких може призвести задоволення позову, виникають для гр. ОСОБА_2 .

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначала, що рішенням виконкому Будищенської сільської ради від 24 січня 2023 року №02 Про утворення комісії з розгляду та вирішення земельних спорів та затвердження Положення про її діяльність на території Будищенської територіальної громади (далі - Рішення №02) утворено Комісію з розгляду та вирішення земельних спорів (далі - Комісія).

Розглядаючи спір про добросусідство за статтею 159 ЗК України, складено акт, протокол і відповідний висновок засідання Комісії від 16 лютого 2023 року та від 04 жовтня 2023 року, на підставі яких прийнято рішення про вирішення спору про добросусідство згідно з рішеннями від 21 лютого 2023 року №13 та 13 жовтня 2023 року №134.

ОСОБА_1 зауважувала, що Рішення №02 було опубліковане на веб-сайті територіальної громади та набрало чинності 26 квітня 2024 року.

Також у позовній заяві вона зазначила, що Рішення №02, на момент складання актів Комісії від 16 лютого 2023 року та від 04 жовтня 2023 року, не було чинним, а тому виконком Будищенської сільської ради не вирішував земельний спір та не складав акти, а отримані висновки не мають юридичної сили та є недопустимими доказом, оскільки отримані з порушенням закону.

Окремо заявник ОСОБА_1 звернула увагу, що новим власником ділянки, яка раніше належала ОСОБА_2 , є ОСОБА_5 , а тому необхідно враховувати безпосередню правонаступність у спірних правовідносинах.

Викладене свідчить про те, що ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з цим позовом, оскільки вважала, що виконком Будищенської сільської ради неправильно вирішив спір про добросусідство та має місце порушення правил землекористування.

Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових відносин, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Фактично звернення до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту речових прав заявника, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Враховуючи викладене вище та суть спірних правовідносин, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для розгляду цього спору у порядку адміністративного судочинства та водночас наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки даний спір слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що судове рішення від 13 січня 2025 року ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року - без змін.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм права.

Керуючись статтями 238, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі №580/84/25 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Будищенської сільської ради про скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді Є.О. Сорочко

Ю.К. Черпак

Повне судове рішення виготовлено « 16» квітня 2025 року.