Справа № 640/17828/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» до відповідача-1: Державної податкової служби України, відповідача-2: Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
29 червня 2021 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до відповідача-1: Державної податкової служби України, відповідача-2: Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Головного управління ДПС у м.Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме:
- рішення №2649103/37056855 від 13.05.2021 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 30.04.2021 року,
- рішення №2649104/37056855 від 13.05.2021 р. про відмову у реєстрації, податкової накладної №5 від 30.04.2021 року,
- рішення №2656751/37056855 від 14.05.2021 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 30.04.2021 року,
- рішення №2656752/37056855 від 14.05.2021 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №8 від 30.04.2021 року,
- рішення №2768861/37056855 від 15.06.2021 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2021 року,
- рішення №2768859/37056855 від 15.06.2021 р. про відмову у реєстрації, податкової накладної №5 від 31.05.2021 року,
- рішення №2768860/37056855 від 15.06.2021 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 31.05.2021 року.
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання на реєстрацію, податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест»:
- №4 від 30.04.2021 року,
- №5 від 30.04.2021 року,
- №7 від 30.04.2021 року,
- №8 від 30.04.2021 року,
- №1 від 31.05.2021 року,
- №5 від 31.05.2021 року,
- №6 від 31.05.2021 року.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» та товариством з обмеженою відповідальністю «Агріфуд Експрес» було укладено договори оренди транспортних засобів: №10 від 30.04.2021 року, №1 від 16.01.2021 року, №94 від 07.12.2020 року, №3-1 від 01.09.2020 року, №63 від 01.09.2020 року.
На виконання вимог статті 201 Податкового кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» 30 квітня 2021 року та 31 травня 2021 року було складено податкові накладні № 4, 5, 7, 8, 1, 5, 6 та направлено їх на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
На виконання вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» на адресу Державної податкової служби надіслано 06.05.2021 року (вих.№76,77), 07.05.2021 року (вих.№78,79) та 09.06.2021 року (вих.№80,81,82) пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрації податкових накладних № 4, 5, 7, 8, 1, 5, 6 поданих 30 квітня 2021 року та 31 травня 2021 року.
З урахуванням наданих пояснень, прийняті рішення Комісією Головного управління ДПС у м.Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №2649103/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 30.04.2021 року, №2649104/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 30.04.2021 року, №2656751/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 30.04.2021 року, №2656752/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 30.04.2021 року, №2768861/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2021 року, №2768859/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 31.05.2021 року, №2768860/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 31.05.2021 року, у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків - фактури / інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додатково в рішеннях №2649104/37056855 та №2656751/37056855 зазначено, що не надано документи, що підтверджують право щодо здавання транспортних засобів в оренду.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, рішення Комісії Головного управління ДПС у м.Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №2649103/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 30.04.2021 року, №2649104/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 30.04.2021 року, №2656751/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 30.04.2021 року, №2656752/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 30.04.2021 року, №2768861/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2021 року, №2768859/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 31.05.2021 року, №2768860/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 31.05.2021 року, оскільки позивачем були надані контролюючому органу всі необхідні документи, що підтверджують правомірність складання спірних податкових накладних, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою.
18 липня 2021 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача-1 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджуються та вважають їх необґрунтованими з наступних підстав.
Позовні вимоги про зобов`язання вчинити конкретні дії (зареєструвати податкову накладну в ЄРПН), хоча і знаходяться у взаємозв`язку із вимогами про скасування рішень, але мають самостійний характер і можуть бути задоволені, якщо судом перевірено виконання усіх умов, визначених законом, для прийняття такого рішення.
Зазначене кореспондується з вимогами частини 4 статті 245 КАС України відповідно до якої у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Стаття 19 Конституції України закріплює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Проблема вирішення такого спору полягає у тому, що позивач просить визнати дії незаконними та зобов`язати відповідний орган прийняти рішення, а суд задовольняє позов лише частково - визнає дії незаконними, але відмовляє у зобов`язанні органу вчинити певні дії, мотивуючи це тим, що здійснення таких дій є дискреційними повноваженнями адміністративного органу, отже лише він має право приймати відповідне рішення, а суд не має права втручатися та зобов`язувати.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Отже, комісією ГУ ДПС у м. Києві, в ході аналізу документів, надісланих повідомленнями встановлено, що ТОВ «Запоріжхлібінвест» виписані податкові накладні.
Однак, ненаданням платником податку первинних документів щодо постачання / придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, послугувало підставою для винесення спірних рішень.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог «Запоріжхлібінвест».
19 лютого 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника ДПС України надійшов відзив на позовну заяву вх.№8507/25, в якому представник відповідача-1 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «Запоріжхлібінвест», які було зупинено, ДПС України зазначає наступне.
Позовні вимоги про зобов`язання вчинити конкретні дії (зареєструвати податкову накладну в ЄРПН), хоча і знаходяться у взаємозв`язку із вимогами про скасування рішень, але мають самостійний характер і можуть бути задоволені, якщо судом перевірено виконання усіх умов, визначених законом, для прийняття такого рішення.
Зазначене кореспондується з вимогами частини 4 статті 245 КАС України відповідно до якої у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Стаття 19 Конституції України закріплює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Проблема вирішення такого спору полягає у тому, що позивач просить визнати дії незаконними та зобов`язати відповідний орган прийняти рішення, а суд задовольняє позов лише частково - визнає дії незаконними, але відмовляє у зобов`язанні органу вчинити певні дії, мотивуючи це тим, що здійснення таких дій є дискреційними повноваженнями адміністративного органу, отже лише він має право приймати відповідне рішення, а суд не має права втручатися та зобов`язувати.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Отже, комісією ГУ ДПС у м. Києві, в ході аналізу документів, надісланих повідомленнями встановлено, що ТОВ «Запоріжхлібінвест» виписано податкові накладні.
Однак, ненаданням платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, послугувало підставою для винесення спірних рішень.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог «Запоріжхлібінвест».
19 лютого 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Головного управління ДПС у м.Києві надійшов відзив на позовну заяву вх.№8500/25, в якому представник відповідача-2 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Комісією ГУ ДПС у м. Києві, в ході опрацювання документів, надісланих повідомленнями встановлено, що ТОВ «Запоріжхлібінвест» виписано податкові накладні/розрахунки коригування.
Однак, ТОВ «Запоріжхлібінвест» не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/ інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено визначення «господарська операція», що є дією або подією, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до частини 1 статті 9 України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Первинні документи повинні відповідати умовам договору в межах, якого здійснюється господарська операція.
Головному управлінню ДПС у м.Києві з наданих позивачем документів, оцінивши реальність господарської операції, не вдалося встановити фактичний рух активів в процесі здійснення господарської операції та реальні зміни майнового стану платника податку, наявність зв`язку між фактом придбання відповідного товару або послуги та змістом господарської діяльності платника податків.
Верховний Суд наголосив, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
ГУ ДПС у м. Києві наголошує, що позивачем в підтвердження господарської операції надано виключно шаблонні документи, які фіксують таку операцію, однак платником податків не надано жодного документу, які прийнято складати в умовах сучасного ділового обороту та які відображають зміст, обсяг господарської операції, час та місце здійснення, тощо без складання яких неможливе її здійснення, зокрема: заявки на товари/послуги, рахунки фактури, специфікації, прайси на товари/послуги, сертифікати, тощо.
Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).
Крім того, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Враховуючи вищевикладене, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції.
Правові наслідки створює сама господарська операція, а не первинні документи.
Отже, контролюючим органом не було отримано достатніх доказів для визнання реальності господарської операції, а тому Головним управлінням ДПС у м. Києві були прийняті відповідні рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог «Запоріжхлібінвест».
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Основний вид господарської діяльності за кодом КВЕД - 77.12 - надання в оренду вантажних автомобілів.
Керівник підприємства - Циганков Євген Олександрович.
08.10.2020 року з ТОВ «ОТР Лізинг» укладено Генеральну угоду з фінансового лізингу та адміністрування парку транспортних засобів №7757-FL, до зазначеної угоди:
04.12.2020 року укладено Додаткову угоду №1 до протоколу лізингу №2 щодо лізингу 7 одиниць транспортних засобів Citroen Jumper. Отримано дозвіл лізингодавця на передачу зазначених транспортних засобів в оренду;
15.01.2020 року укладено Додаткову угоду №1 до протоколу лізингу №1 щодо лізингу 8 одиниць транспортних засобів Citroen Jumper. Отримано дозвіл лізингодавця на передачу зазначених транспортних засобів в оренду;
28.04.2021 року укладено Додаткову угоду №1 до протоколу лізингу №3 щодо лізингу 10 одиниць транспортних засобів OPEL MOVANO. Отримано дозвіл лізингодавця на передачу зазначених транспортних засобів в оренду;
Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» та товариством з обмеженою відповідальністю «Агріфуд Експресс» було укладено договори оренди транспортних засобів: №10 від 30.04.2021 року, №1 від 16.01.2021 року, №94 від 07.12.2020 року, №3-1 від 01.09.2020 року, №63 від 01.09.2020 року, а саме:
№63 від 01.09.2020 року щодо оренди 22 одиниць транспортних засобів RENAULT MASTER - хлібні фургони, які є власністю позивача;
№63/1 від 01.09.2020 року щодо оренди 88 одиниць транспортних засобів (переважно хлібні фургони ГАЗ), які є власністю позивача;
№94 від 07.12.2020 року щодо оренди 7 одиниць транспортних засобів Citroen Jumper - хлібні фургони, які є предметом договору фінансового лізингу;
№1 від 16.01.2021 року щодо оренди 8 одиниць транспортних засобів Citroen Jumper - хлібні фургони, які є предметом договору фінансового лізингу;
№10 від 30.04.2021 року щодо оренди 10 одиниць транспортних засобів OPEL MOVANO - хлібні фургони, які є предметом договору фінансового лізингу.
Акти прийому-здачі виконаних робіт щомісячно підписуються Сторонами.
ТОВ «Агріфуд Експресс» здійснює розрахунок за надані послуги щомісячно грошовими коштами.
Транспортні засоби, користування якими є предметом вищезазначених договорів оренди, фактично передані Орендарю та фактично використовуються ним при наданні послуг з перевезення хлібу та хлібобулочних виробів з ТДВ «Запорізький хлібозавод №3», ТДВ «Запорізький хлібозавод №5», ТДВ «Оріхівський хлібокомбінат», ТДВ «Бердянський хлібокомбінат», ТОВ «Мелітопольський хлібокомбінат», АТ «Чернівецький хлібокомбінат».
Сума орендної плати перевищує суму амортизації транспортних засобів, отже операції за договорами оренди є прибутковими.
Орендар сплачує за користування транспортними засобами грошові кошти шляхом безготівкового розрахунку.
На виконання вимог статті 201 Податкового кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» 30 квітня 2021 року та 31 травня 2021 року було складено податкові накладні № 4, 5, 7, 8, 1, 5, 6 та направлено їх на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
На виконання вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» на адресу Державної податкової служби надіслано 06.05.2021 року (вих.№76,77), 07.05.2021 року (вих.№78,79) та 09.06.2021 року (вих.№80,81,82) пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрації податкових накладних № 4, 5, 7, 8, 1, 5, 6 поданих 30 квітня 2021 року та 31 травня 2021 року, долучивши до кожної з ПН підтверджуючий пакет документів (договір оренди транспортних засобів, акт приймання-передачу до договору оренди, акт надання послуг, генеральну угоду з фінансового лізингу, платіжні доручення).
З урахуванням наданих пояснень, прийняті рішення Комісією Головного управління ДПС у м.Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №2649103/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 30.04.2021 року, №2649104/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 30.04.2021 року, №2656751/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 30.04.2021 року, №2656752/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 30.04.2021 року, №2768861/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2021 року, №2768859/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 31.05.2021 року, №2768860/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 31.05.2021 року, у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків - фактури / інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додатково в рішеннях №2649104/37056855 та №2656751/37056855 зазначено, що не надано документи, що підтверджують право щодо здавання транспортних засобів в оренду.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, рішення Комісії Головного управління ДПС у м.Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №2649103/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 30.04.2021 року, №2649104/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 30.04.2021 року, №2656751/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 30.04.2021 року, №2656752/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 30.04.2021 року, №2768861/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2021 року, №2768859/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 31.05.2021 року, №2768860/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 31.05.2021 року, оскільки позивачем були надані контролюючому органу всі необхідні документи, що підтверджують правомірність складання спірних податкових накладних, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом 197.1 статті 197 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, який набрав чинності з 01.02.2020 року.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/ розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.
Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Так, реєстрацію податкової накладної позивача зупинено з тих підстав, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг відсутні в таблиці даних податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
У вказаній квитанції запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Оцінюючи наведені в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної підстави контролюючого органу, суд зазначає, що у додатку 3 до Порядку №1165, визначено критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема, відповідно до пункту 1 відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
З урахуванням положень наведених норм, суд звертає увагу, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.
Як вбачається зі змісту квитанції про зупинення реєстрації складеної позивачем податкової накладної, контролюючий орган вказав, що господарська операція платника податків відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Суд зазначає, що зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Натомість, надіслана позивачеві квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Таким чином, під час зупинення реєстрації податкової накладної відповідач застосував критерії ризиковості здійснення операцій до податкових накладних, що не відповідає приписам пунктів 6, 7 Порядку №1165 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкової накладної.
Крім того, суд зазначає, що відповідачем не підтверджено факт виявлення під час моніторингу об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій з постачання товару, дані про який зазначено в податкових накладних, та/або ймовірності уникнення позивачем виконання свого податкового обов`язку, які б свідчили про ризик порушення ним норм податкового законодавства.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 11 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №4, 5, 7, 8 від 30.04.2021 року, №1, 5, 6 від 31.05.2021 року, щодо якої заявлено позовні вимоги.
ГУ ДПС у м.Києві за наслідком проведеного моніторингу зупинено реєстрацію зазначених податкових накладних та запропоновано позивачеві надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
На виконання вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» на адресу Державної податкової служби надіслано 06.05.2021 року (вих.№76,77), 07.05.2021 року (вих.№78,79) та 09.06.2021 року (вих.№80,81,82) надіслані пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрації податкових накладних № 4, 5, 7, 8, 1, 5, 6 поданих 30 квітня 2021 року та 31 травня 2021 року, долучивши до кожної з ПН підтверджуючий пакет документів (договір оренди транспортних засобів, акт приймання-передачу до договору оренди, акт надання послуг, генеральну угоду з фінансового лізингу, платіжні доручення), що підтверджується матеріалами справи.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення містять лише загальне твердження про ненадання платником податку копій документів складених із порушенням законодавства без конкретизації, які саме документи складено з порушенням законодавства, які документи не надано, що не дозволяють приймати їх до податкового і бухгалтерського обліку, та не конкретизовано, які саме документи не надано на підтвердження яких операцій.
Рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, що свідчить про їх необґрунтованість.

Таким чином, оскаржувані рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують підставу для реєстрації податкової накладної, а отже контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачеві в реєстрації податкових накладних №4, 5, 7, 8 від 30.04.2021 року, №1, 5, 6 від 31.05.2021 року.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №2649103/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 30.04.2021 року, №2649104/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 30.04.2021 року, №2656751/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 30.04.2021 року, №2656752/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 30.04.2021 року, №2768861/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2021 року, №2768859/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 31.05.2021 року, №2768860/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 31.05.2021 року, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні №4, 5, 7, 8 від 30.04.2021 року, №1, 5, 6 від 31.05.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Так, відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву вказано, що вимоги щодо зобов`язання зареєструвати податкові накладні є дискреційними повноваженнями відповідача.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

При цьому, суд зазначає, що дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно з абзацом 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Крім того, суд зазначає, що Постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року №21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення позову суду надано право прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

З викладеного вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Крім того, суд зазначає, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Отже, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, порушеного оскаржуваними рішеннями.

У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №4, 5, 7, 8 від 30.04.2021 року, №1, 5, 6 від 31.05.2021 року є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При цьому, відповідно до пунктів 19 та 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до Державної фіскальної служби відповідного рішення суду).

У разі надходження до Державної фіскальної служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Таким чином, для відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне, зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №4, 5, 7, 8 від 30.04.2021 року, №1, 5, 6 від 31.05.2021 року, складені товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» (), датою їх подання.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест».

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою сплачено суму судового збору в розмірі 15890,00 грн., що документально підтверджується платіжною доручення АТ "Райффайзен Банк" №163 від 24 червня 2021 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві () судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 15890,00 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто гривень нуль копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» до відповідача-1: Державної податкової служби України, відповідача-2: Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №2649103/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 30.04.2021 року, №2649104/37056855 від 13.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 30.04.2021 року, №2656751/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 30.04.2021 року, №2656752/37056855 від 14.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 30.04.2021 року, №2768861/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2021 року, №2768859/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації, податкової накладної №5 від 31.05.2021 року, №2768860/37056855 від 15.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 31.05.2021 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № № 4, 5, 7, 8 від 30.04.2021 року, № № 1, 5, 6 від 31.05.2021 року, складені товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» (), датою їх подання.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжхлібінвест» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15890,00 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник