Справа № 440/12357/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.Б. Головко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 р. Справа № 440/12357/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2025, по справі № 440/12357/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області , Відділення поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду повторної заяви ОСОБА_1 від 02 жовтня 2024 року, поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний №ФИ-17872182 з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа №552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2022 року справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2022 року справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2021 року справа №552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2021 року справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15 липня 2020 року справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22 червня 2023 року справа № 552/5408/22 (провадження № 51-1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа №552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23 травня 2024 року справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 03 вересня 2024 року справа № 552/2541/19 та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладеним у повторній заяві ОСОБА_1 від 02 жовтня 2024 року, поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний №ФИ-17872182 з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа №552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2022 року справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2022 року справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2021 року справа №552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2021 року справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15 липня 2020 року справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22 червня 2023 року справа № 552/5408/22 (провадження № 51-1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа №552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23 травня 2024 року справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 03 вересня 2024 року справа № 552/2541/19 та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 реєстраційний №ФИ-17872182 від 02.10.2024, вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом та з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа №552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2022 справа №552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2022 справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2021 справа №552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021 справа №552/2541/19 (провадження №1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2020 справа №552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22.06.2023 справа №552/5408/22 (провадження № 51-1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа №552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 03.09.2024 справа № 552/2541/19 та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач звернулася до суду із апеляційною скаргою, у якій просила в цій частині рішення скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначала, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим в частині відмови у задоволенні позову та таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з порушенням ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Стверджувала, що ряд фактів, викладених в повторній заяві позивача від 02.10.2024, Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області були проігноровані та залишились поза увагою, про що свідчить незаконна та протиправна відповідь від 08.10.2024 за вих. № 16260-2024. Зауважувала, що зазначених вище обставин судом першої інстанції взято до уваги не було, що суперечить сталій практиці Європейського суду з прав людини та є прямим порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - відсутність будь-якого ефективного захисту в національному праві.

На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 02.10.2024 ОСОБА_1 надіслала через Урядовий контактний центр заяву, реєстраційний номер ФИ-17872182, адресовану начальникові ГУНП в Полтавській області Рогачову Є.П., в якій на підставі викладеного вимагала ініціювати проведення службової перевірки з урахуванням ухвали Київського районного суду м. Полтави від 03.09.2024 справа №552/2541/19 та вищевказаним фактам з притягненням до відповідальності дізнавачів, які здійснювали та здійснюють досудове розслідування в рамках КП №0001086 та окремо притягнути до відповідальності її керівника за відсутність відомчого контролю, адже здійснено порушення ст. 6, ст. 3, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та має системний характер, що підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 04.07.2024 по справі Fysun v. Ukraine, заява 34046/20.

Також вимагала провести службові перевірки по вказаним фактам окремо з урахуванням доказів у додатках та притягнути винних працівників поліції до відповідальності з наданням мені копій матеріалів перевірок, лише на електронну адресу .

Наголошувала, що працівники поліції намагаються тривалий час укрити злочин, скоєний відносно позивачки, незаконно закриваючи кримінальне провадження та умисно порушуючи строки досудового розслідування, внаслідок чого винна особа уникне від кримінальної відповідальності за строками давності.

Звернення ОСОБА_1 від 02.10.2024, реєстраційний номер ФИ-17872182, розглянуто Відділом дізнання ГУНП в Полтавській області, за наслідками чого складено довідку від 08.10.2024, підписану т.в.о. заступника начальника ВД ГУНП в Полтавській області майором поліції О. Шевчненко та затверджену начальником ВД ГУНП в Полтавській області підполковником поліції А. Приходченко, в якій зазначено, що в ході проведеної перевірки підстав для притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності не встановлено, наразі досудове розслідування триває.

Також листом від 08.10.2024 №16260-2024, за підписом начальника ВД ГУНП в Полтавській області підполковника поліції А. Приходченко, за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 від 02.10.2024, реєстраційний номер ФИ-17872182, щодо неналежного здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001086 від 03.05.2019 за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України, ініціатора звернення проінформовано, що за фактами бездіяльності посадових осіб відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП, визнаної ухвалою Київського районного суду від 08.09.2021, згідно наказу ГУНП в Полтавській області проводилось службове розслідування, за результатами якого дізнавач сектору дізнання відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП ОСОБА_2 притягувалася до дисциплінарної відповідальності. Окрім того, за фактами системної бездіяльності працівників поліції, а також відсутності відомчого контролю за діями підлеглих з боку їх керівників згідно наказу ГУНП в Полтавській області проводилось службове розслідування, за результатами якого вказані відомості не знайшли свого підтвердження. Відповідно до ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Згідно зі ст. 36 КПК України нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється відповідним прокурором Полтавської окружної прокуратури. Водночас повідомлено про відсутність підстав для направлення копії звернення та матеріалів розгляду до Офісу Генерального прокурора, оскільки згідно зі ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення пересилається за належністю відповідному органу чи посадовій особі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до їх повноважень.

Вважаючи, що Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області допущено бездіяльність щодо неналежного розгляду звернення від 02.10.2024 ОСОБА_1 та невжиття відповідних заходів реагування позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності протиправної бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо розгляду звернення позивача.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96 (далі - Закон №393/96).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №393/96 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону №393/96 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст.4 Закону №393/96 до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно зі ст.5 Закону №393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.15 Закону №393/96 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Водночас, частиною 3 ст.7 Закону №393/96-ВР визначено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Отже, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №9901/5/17, від 04.07.2018 року у справі №800/580/17 та від 19.02.2020 року у справі №9901/268/19.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 року №930 затверджено Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України (далі по тексту Порядок №930).

Відповідно до п.п. 1 та 3 розділу І Порядку №930 цей Порядок установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян.

Дія цього Порядку не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, установлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.п. 1-3, 5, 6, 12 та 13 розділу IV Порядку №930 керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

За результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Пунктами 14, 17 розділу IV Порядку №930 встановлено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України "Про звернення громадян" і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Якщо викладена у зверненні інформація належить до компетенції поліції не повністю, розглядається лише та частина, що стосується компетенції Національної поліції України. У цьому випадку копія звернення у строк не пізніше п`яти днів з наступного дня після реєстрації спрямовується виконавцем за належністю, про що повідомляють заявника.

Так, спірні правовідносини склались з приводу правомірності дій відповідача під час розгляду звернення ОСОБА_1 від 02.10.2024, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-17872182.

Із матеріалів справи встановлено, що звернення ОСОБА_1 № ФИ-17872182 обумовлено незгодою позивача зі здійсненням тривалого досудового розслідуванням кримінального провадження №0001086 від 03.05.2019 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та не здійснення необхідних та достатніх дій для закінчення досудового розслідування протягом розумного строку та порушення розумних строків досудового розслідування, у зв`язку з чим у вказаній заяві ОСОБА_1 просила провести службові перевірки та притягнути до відповідальності дізнавачів, які здійснювали та здійснюють досудове розслідування в рамках КП №0001086 та окремо притягнути до відповідальності її керівника за відсутність відомчого контролю, адже здійснено порушення ст. 6, ст. 3, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та має системний характер, що підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 04.07.2024 по справі Fysun v. Ukraine, заява 34046/20.

Після отримання заяви ОСОБА_1 від 02.10.2024 № ФИ-17872182 Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області повідомлено позивача про те, що що за фактами бездіяльності посадових осіб відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП, визнаної ухвалою Київського районного суду від 08.09.2021, згідно наказу ГУНП в Полтавській області проводилось службове розслідування, за результатами якого дізнавач сектору дізнання відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП ОСОБА_2 притягувався до дисциплінарної відповідальності. Окрім того, за фактами системної бездіяльності працівників поліції, а також відсутності відомчого контролю за діями підлеглих з боку їх керівників згідно наказу ГУНП в Полтавській області проводилось службове розслідування, за результатами якого вказані відомості не знайшли свого підтвердження.

Крім того, Відділом дізнання ГУНП в Полтавській області за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 від 02.10.2024 складено довідку від 08.10.2024, підписану т.в.о. заступника начальника ВД ГУНП в Полтавській області майором поліції О. Шевчненко та затверджену начальником ВД ГУНП в Полтавській області підполковником поліції А. Приходченко, в якій зазначено, що в ході проведеної перевірки підстав для притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності не встановлено, наразі досудове розслідування триває.

Відтак, враховуючи те, що звернення позивача від 02.10.2024 № ФИ-16682037 розглянуте відповідачем по суті та надано відповідь, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем під час розгляду звернення дотримано основних вимог Закону України «Про звернення громадян», надано у встановлений законом строк відповідь по суті звернення, отже, не порушено права позивача на звернення до органу державної влади.

Доводи позивача про неналежний розгляд звернення ОСОБА_1 від 09.01.2024 та невжиття Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні, є безпідставними, оскільки відповідачем повідомлено позивача про здійснені заходи щодо проведення службового розслідування, а незгода позивача з наслідками такого розслідування не є підставою для визнання неналежним розгляд такого звернення.

При цьому, колегія суддів враховує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів зазначає, що звернення позивача від 02.10.2024 № ФИ-16682037 розглянуте відповідачем по суті та надано відповідь щодо здійснених заходів, відтак з боку останнього бездіяльність відсутня, а отже, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.10.2024, реєстраційний номер ФИ-17872182, та не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 по справі № 440/12357/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло