Справа № 200/420/25
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року справа №200/420/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Кардаша В`ячеслава Анатолійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 200/420/25 (головуючий суддя у І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 , нарахованої суму боргу по пенсійній виплаті у розмірі 305 157,80 грн без застосування до неї постанови КМУ від 10.11.2021 № 1165 Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити невідкладно виплату ОСОБА_1 суми боргу по пенсійній виплаті у розмірі 305 157,80 грн без застосування до неї постанови КМУ від 10.11.2021 № 1165 Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 200/573/24, яке набрало законної сили 04.07.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з моменту її припинення, а саме з 01.09.2014.

На виконання рішення суду відповідачем нарахована заборгованість за період з 01.09.2014 по 31.12.2024 у розмірі 305 157,80 грн, проте відповідач зазначає, що ця сума підлягає виплаті на умовах Порядку виплати пенсій, не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою КМУ від 10.11.2021 № 1165.

Відповідач протиправно відніс позивача до внутрішньо переміщеної особи та застосував постанову КМУ від 10.11.2021 № 1165, оскільки позивач не є внутрішньо переміщеною особою, у неї відсутня довідка ВПО; вона не є особою, яка відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки не подавала заяву про відмову від довідки ВПО; не зареєструвала місце проживання та не постійно проживає на контрольованій Україною території, тому, що проживає на території Канади.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року провадження у справі закрито відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Не погодившись з судовим рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що невиплата суми заборгованості є невиконанням судового рішення у справі № 200/573/24, оскільки в цій справі було вирішено питання поновлення позивачу виплати пенсії.

Проте з позовом щодо виплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 01.09.2014 по 31.12.2024 позивач звернулася до суду вперше.

В межах справи № 200/573/24 не вирішувалося питання щодо виплати заборгованості, яка була нарахована на підставі виконання рішення суду.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв ухвалу, яка суперечить ефективному способу захисту порушеного права позивача, що призведе до повторного звернення до суду.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 200/573/24, яке набрало законної сили 04.07.2024, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з моменту її припинення, а саме з 01.09.2014.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з моменту її припинення, а саме з 01.09.2014.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Листом від 10.12.2024 № 0500-0202-8/118239 відповідач повідомив позивача, що суми пенсії, нараховані позивачу на виконання рішення суду за період з 01.09.2014 по 31.12.2024 у розмірі 305 157,80 грн, підлягають виплаті на умовах Порядку виплати пенсій, не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою КМУ від 10.11.2021 № 1165.

Загальна заборгованість за рішенням суду у справі № 200/573/24, становить 305 157,80 грн.

Не отримавши суми заборгованості, позивач звернулася до суду з новим позовом.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що нарахована на виконання рішення суду у справі № 200/573/24 сума пенсії у розмірі 305 157,80 грн не складає нового предмету спору.

Натомість обраний позивачем у цій справі спосіб захисту порушеного права - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 , нараховану суму боргу по пенсійній виплаті у розмірі 305 157,80 грн без застосування до неї постанови КМУ від 10.11.2021 № 1165 - є одним із способів виконання рішення суду у справі № 200/573/24 в частині зобов`язання здійснити виплату пенсії з моменту її припинення. Обрання такого способу захисту викликано незгодою із діями відповідача, вчиненими у процесі виконання рішення суду у справі № 200/573/24.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21 грудня 2020 року у справі № 440/1810/19, від 27 липня 2022 у справі № 540/606/20.

Фактичною підставою для звернення до суду позивача з новим позовом є її незгода і діями відповідача під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі № 200/573/24.

Нарахована на виконання рішення суду у справі № 200/573/24 сума пенсії у розмірі 305157,80 грн. не є спірною, тобто не складає нового предмету спору.

Натомість, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту порушеного права - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 , нараховану суму боргу по пенсійній виплаті у розмірі 305 157,80 грн без застосування до неї постанови КМУ від 10.11.2021 № 1165 - є одним із способів виконання рішення суду у справі № 200/573/24 в частині зобов`язання здійснити виплату пенсії з моменту її припинення.

Таким чином, між сторонами у справі № 200/420/25 не виник новий спір, а заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення у справі № 200/573/24.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відтак, висновок суду першої інстанції щодо необхідності закриття провадження у справі № 200/420/25 є правильним.

Суд зазначає, що частиною третьою статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд додатково може за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 378 КАС України невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Відтак, позивач має право на звернення до суду в межах справи №200/573/24 із заявою про заміну способу виконання судового рішення, тому закриття провадження у даній справі не порушує прав позивача на судовий захист.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На підставі пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кардаша В`ячеслава Анатолійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 200/420/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 200/420/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 21 квітня 2025 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв