Справа № 600/862/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у роз`ясненні судового рішення

18 квітня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/862/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії/бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо здійснення з 01.03.2023 року перерахунку і виплати ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок війни, збільшеної на 25% пенсії без урахування і без збільшення на 25% сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 рік (збільшення на 25% суми підвищення (індексації ) складає: 2395,06 грн. х 25% - 598,77 грн.) та за 2023 рік (збільшення на 25% суми підвищення (індексації) складає: 1500 грн. х 25% = 375 грн.), внаслідок чого його пенсія неправомірно не збільшена на 973,77 грн. (598,77 грн. + 375 грн. = 973,77 грн.). - що прямо суперечить приписам положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 року №1381 (в редакції Постанови КМУ №118 від 16.02.2022 року), згідно якого розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, збільшуються на 25% з урахуванням індексації пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, на виконання приписів положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 року №1381 (в редакції Постанови КМУ №118 від 16.02.2022 року), згідно якого розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, збільшуються на 25% з урахуванням індексації пенсії, здійснити з 01.03.2023 року ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок війни, перерахунок і виплату без обмеження максимальним розміром пенсії збільшеної на 25%, з урахуванням і збільшенням на 25% сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 рік (збільшення на 25% суми підвищення (індексації) складає: 2395,06 грн. х 25% - 598,77 грн.) та за 2023 рік (збільшення на 25% суми підвищення (індексації") складає: 1500 грн. х 25% - 375грн.), всього додатково збільшеної пенсії на суму 973,77 грн. (598,77 грн. + 375 грн. = 973,77 грн.).

Ухвалою суду від 28.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2025 року, вирішено:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо здійснення розрахунку збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 на 25% згідно абзацу 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", виходячи з основного розміру пенсії без урахування індексації пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.03.2023 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням збільшення пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни, на 25% згідно абзацу 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", розрахованого з урахуванням індексації пенсії, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії.

4. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

14.04.2025 року позивачем подано до суду заяву про роз`яснення судового рішення у вказаній адміністративній справі, в якій просить роз`яснити рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року в справі № 600/862/24-а щодо наступних питань: чи передбачає зміст пункту 3 резолютивної частини рішення суду, в якому зазначено: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.03.2023 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням збільшення пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни, на 25% згідно абзацу 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", розрахованого з урахуванням індексації пенсії, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії»:

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити збільшення на 25% суми підвищення (індексації ) моєї пенсії з 01.03.2023 року за 2023 рік (збільшення на 25% суми підвищення (індексації) складає: 1500 грн. х 25% = 375 грн.), та за 2022 рік (збільшення на 25% суми підвищення (індексації) має складати: 2395,06грн. х 25% = 598,77 грн.);

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити збільшення на 25% суми підвищення (індексації) моєї пенсії з 01.03.2023 року тільки за 2023 рік (збільшення на 25% суми підвищення (індексації) складає: 1500 грн. х 25% = 3 75 грн.).

Враховуючи, що рішення суду у справі № 600/852/24-а було ухвалено в спрощеному позовному провадженні і відсутня необхідність заслухати заявника, суд вважає за можливе вирішити дану заяву про роз`яснення судового рішення без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви про роз`яснення судового рішення зазначено, що в тексті рішення суду, в тому числі в мотивувальній та резолютивній частинах, не зазначено про те, що відповідач має нарахувати та виплатити збільшення на 25% суми підвищення (індексації) його пенсії з 01.03.2023 року тільки за 2023 рік (збільшення на 25% суми підвищення (індексації) складає: 1500 грн. х 25% - 375 грн.), а за 2022 рік - ні (збільшення на 25% суми підвищення (індексації) має складати: 2395,06 грн. х 25% = 598,77 грн.). Хоча в резолютивній частині рішення суду це питання судом не конкретизовано (не вказано окремо про нарахування 25% суми підвищення (індексації) за 2022 рік та за 2023 рік), вважає що відповідач має нарахувати та виплатити збільшення на 25% суми підвищення (індексації) моєї пенсії з 01.03.2023 року як за 2022 рік (598,77 грн.) так і за 2023 рік (375 грн.). Через обставини вказані вище, відповідач може виконувати рішення суду частково, тобто нарахувати на виплатити збільшення на 25% суми підвищення (індексації) його пенсії з 01.03.2023 року тільки за 2023 рік (375 грн.), а за 2022 рік (598,77 грн.) - ні, мотивуючи це тим, що в резолютивній частині рішення суду це питання судом не конкретизовано.

Розглянувши вказану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 1-3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Досліджуючи наявність підстав для роз`яснення судового рішення, суд звертає увагу на те, що стаття 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Тобто, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для осіб, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності судового рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Суд також зазначає, що роз`яснення рішення полягає у викладенні судом його змісту у більш доступній, чіткій та конкретизованій формі, забезпечуючи при цьому дотримання принципу незмінності змісту рішення, та виключно в межах тих питань, які були предметом судового розгляду. Суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги. Не допускається також і зміна формулювання змісту судового рішення.

Позицію щодо незмінності судового рішення, зокрема, викладено в пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 Про судове рішення в адміністративній справі. Так, у даному пункті постанови Пленуму зазначено, що за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою. Результатом розгляду заяви про роз`яснення судового рішення є постановлення судом ухвали про задоволення заяви або відмову в задоволенні заяви. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Як зазначено вище, у поданій заяві заявник обґрунтовує необхідність роз`яснення судового рішення тим, що резолютивна частина даного рішення викладена у формулюванні, яке відмінне від заявлених позовних вимог.

Оцінюючи доводи позивача суд констатує, що останній перед судом поставлено питання, які стосуються виключної компетенції суб`єкта владних повноважень (у даному випадку відповідача) в частині застосування норм законодавства, якими останній керується при обрахунку та виплаті позивачу пенсії.

У рішенні, яке заявник просить роз`яснити, судом описано перелік обставин, які установлено під час розгляду справи, зокрема необхідність здійснення ОСОБА_1 з 01.03.2023 року перерахунку та виплати пенсії з урахуванням збільшення пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни, на 25% згідно абзацу 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", розрахованого з урахуванням індексації пенсії.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позов задоволено частково, а не у повному обсязі, що має наслідком формулювання резолютивної частини рішення суду у необхідній, на думку суду, формі.

Також, зміст поданої заяви свідчить про те, що у заявника наявні зауваження щодо ухваленого судом рішення, які вказують на їх безпосереднє непогодження із указаним рішенням, що може слугувати підставою для апеляційного оскарження.

Водночас, суд наголошує, що такі доводи не підлягають оцінці в контексті вирішення питання про роз`яснення судового рішення. Заявники ставлять перед судом питання, які полягають у переоцінці власного рішення, що є неприпустимим. Водночас, суд звертає увагу на те, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року у цій справі, залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2025 року.

Суд наголошує, що згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Більше того, відповідно до частин 1, 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) Європейський суд з прав людини сформував наступну позицію: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Також, в положенні Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінивши надані сторонами у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини «Проніна проти України» (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд у даній справі №600/862/24-а ухвалив законне і об`єктивне рішення з урахуванням всіх обставин.

Враховуючи наведене вище суд вважає, що рішення, яке заявник просить роз`яснити є цілком зрозумілим і таким, що не викликає труднощів в частині його виконання. За таких обставин, заява про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 241, 243, 248, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею..

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов