Справа № 280/977/25
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року Справа № 280/977/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати пенсійного забезпечення позивачу з 31.03.2022;

зобов`язати відповідача провести нарахування та відновлення виплат недоотриманої соціальної пенсії позивачу, як інваліду ІІ групи з дитинства, з 01.04.2022 по час ухвалення судового рішення.

На обґрунтування позовних вимов в адміністративному позові зазначає, що позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства, у зв`язку з чим перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію. Зауважує, що у квітні 2022 року позивач повинна була пройти переогляд в МСЕК, але у зв`язку зі збройною агресією російської федерації та окупацією населеного пункту, в якому позивач мешкала, остання була змушений евакуюватися з м. Василівка Запорізької області і на теперішній час тимчасово перебуває в Чехії. Оскільки позивач не пройшла повторного огляду МСЕК і не отримала відповідну довідку, їй було призупинено пенсію з 01.04.2022. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 225 від 08.03.2022 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд. У зв`язку з чим, змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 17.02.2025 визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даною позовною заявою та поновити їй строк звернення до адміністративного суду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 25.02.2025 через систему «Електронний суд» направив до суду відзив на позовну заяву (вх. №8632), в яких пояснює, що позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області як отримувач соціальної пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, пенсійні кошти були нараховані та виплачені по 31.03.2022. Звертає увагу, що згідно з довідкою медико-соціальної експертної комісії 12 ААВ №091975 від 24.03.2021 позивачу встановлено другу групу інвалідності до 01.04.2022, у зв`язку із інвалідністю з дитинства з вказаною датою чергового переогляду 24.03.2022. Посилається на приписи Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого Постановою КМУ від 03.02.2021 №79 «Деякі питання призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та вказує, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

28.02.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 9264), в якій додатково наголошує, шо в наданому відзиві відповідач фактично визнає її право на отримання пенсійного забезпечення, визнає факт нарахування даного забезпечення тільки до 31.03.2022, при цьому посилається на нормативно-правову базу, яка є підставою нарахування даного пенсійного забезпечення, але жодної аргументованої відповіді про те, чому незважаючи на продовження війни в нашій країні, загарбання та окупації фактичного місця проживання позивача агресором, нарахування та виплати її пенсійного забезпечення були припинені 31.03.2022, при тому, що відбулося це в той час, коли в зв`язку з війною, щоб уникнути саме подібних інсинуацій та підтримати в такий тяжкий час саме людей з вадами інвалідності, які, як найбільше в такий час, потребують захисту та підтримки, наша Держава вжила, та продовжує вживати цілий ряд конкретних та дійових заходів направлених на недопущення подібних ситуацій та погіршення майнового стану таких людей. Зауважує, що відповідач посилаючись та перераховуючи нормативно правову базу, яка дійсно повинна застосовуватися при нарахуванні та призначенні пенсійного забезпечення особам з інвалідністю, у своєму відзиві не зазначив жодного обґрунтування того, чому саме ним не було виконано та проігноровано вимогу правової норми саме прямої дії, адже Пенсійний фонд України підпорядкований безпосередньо Кабінету Міністрів України, адже саме відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 №225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи дітям на період дії воєнного стану на території України» яка була чинною станом саме на час припинення нарахування пенсійних виплат, та є чинною станом на час звернення до суду. Вважає, що наведені у відзиві заперечення проти задоволення позовних вимог є такими, що не відповідають вимогам Закону, а дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , як інваліду з дитинства, є протиправними і порушують гарантоване позивачці Конституційне право на отримання соціального захисту з боку Держави.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до копії посвідчення НОМЕР_2 , дата видачі 05.08.2020, позивач є отримувачем пенсії з інвалідності 2 групи з дитинства.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК від 24.03.2021 серія 12ААВ №091975 ОСОБА_1 визнана повторно особою з інвалідністю другої групи з дитинства на період до 01 квітня 2022 року, дата чергового переогляду 24.03.2022.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області як отримувач соціальної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, з 01.04.2022 виплату ОСОБА_1 пенсії відповідачем було припинено.

В зв`язку зі збройною агресією російської федерації на Україну, населений пункт, де мешкала позивач до початку війни, був окупованим, і ОСОБА_2 змушена виїхати та на даний момент тимчасово мешкає у Чехії, Пардубицький край, Регіон Усті над Орліци, м. Ланшкроун, вул. Кратка, буд. 561

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області із посиланням на приписи ст. 30, 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повідомило позивача, що для більш детального роз`яснення щодо визначення права на пенсію по інвалідності їй необхідно з паспортом та документами про присвоєння РНОКПП звернутись до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) за місцем проживання. Додатково повідомлено, що виписка з акта огляду МСЕК на ім`я позивача знаходиться у Василівському відділі обслуговування громадян (сервісному центрі) за адресою: м. Василівка, пров. Шкільний, буд. 7.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрат и годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

За статтею 34 Закону 1788-ХІІ соціальні пенсії призначаються та виплачуються за весь час інвалідності, встановленої органами медико соціальної експертизи.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд зазначає, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалась Указами Президента України, які затверджені Верховною Радою України, та триває дотепер.

З матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечується, що згідно з довідкою медико-соціальної експертної комісії 12 ААВ №091975 від 24.03.2021 позивачу встановлено другу групу інвалідності до 01.04.2022, у зв`язку із інвалідністю з дитинства, вказано дату чергового переогляду 24.03.2022.

Отже, у позивача термін закінчення довідки акту огляду медико-соціальної експертної комісії 12 ААВ №091975 від 24.03.2021 припав на 01.04.2022, коли в Україні діяв та діє воєнний стан.

В той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 № 390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану» постанову Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» доповнено пунктом 3 наступного змісту:

"Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:

- осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317;

- дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 100, ст. 3666).

При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.".

Отже, системний аналіз викладених вище правових норм надає підстави стверджувати, що у зв`язку з введенням на всій території України воєнного стану, державою створені правові засади щодо проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України, при цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжено до останнього числа шостого місяця після припинення/скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не було проведено повторний огляд.

З урахуванням зазначеного Урядом автоматично було продовжено виплату всіх пенсій і соціальних допомог по інвалідності, а також термін дії індивідуальної програми реабілітації для зазначених осіб. Це означає, що люди з інвалідністю, строк повторного огляду яких припав на період воєнного стану, можуть без проходження чергової ЛКК чи МСЕК отримувати пенсії та соціальні допомоги, реабілітаційні заходи, користуватися пільгами і гарантіями, передбаченими для осіб з інвалідністю законодавством.

Оскільки строк чергового переогляду позивача медико-соціальною експертною комісією для продовження інвалідності було призначено на 24.03.2022, тобто в період дії воєнного стану, суд дійшов висновку, що її статус особи з інвалідністю з дитинства другої групи автоматично було продовжено до припинення або скасування воєнного стану.

З огляду на викладене, оскільки позивач на час припинення виплати пенсії (01.04.2022) вважається особою з інвалідністю з дитинства, дії відповідача не відповідають приписам законодавства, які пов`язують виплату пенсії по інвалідність саме з наявністю відповідного статусу.

Таким чином, дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачу, як особі з інвалідністю другої групи з дитинства, пенсії з 01.04.2022 (а не з 31.03.2022, як просить позивач) є протиправними. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу, як особі з інвалідністю другої групи з дитинства, пенсію, починаючи з 01.04.2022.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до статті 139 КАС України не стягуються.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з припинення з 01.04.2022 нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії як інваліду другої групи з дитинства.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію, як інваліду другої групи з дитинства, починаючи з 01.04.2022.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак