Справа № 420/4220/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4220/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача Шморгуна В.О.

представника відповідача Соколовської А.О.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА» до Одеської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА» до Одеської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000029/1 від 26.11.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500090/2024/000190 від 26.11.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000037/1 від 03.12.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500090/2024/000201 від 03.12.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000042/1 від 12.12.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500090/2024/000206 від 12.12.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000043/1 від 14.12.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500090/2024/000209 від 14.12.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000045/1 від 16.12.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500090/2024/000211 від 16.12.2024.

Позов обґрунтовано наступним.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що документи, подані для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару були відсутні. Подані Позивачем документи містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованих товарів, відомості щодо ціни та не містять розбіжностей. Відповідачем не було проведено консультацію між декларантом та митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості. Відповідачем неправомірно застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів. У зв`язку із прийняттям оскаржуваних рішень про коригування та картки відмови, на Позивача було покладено додаткові фінансові зобов`язання у вигляді митних і інших пов`язаних платежів, що призвело до порушення майнових прав Позивача, які підлягають захист з огляду на наступні обставини.

Процесуальні дії

Ухвалою від 17.02.2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання по справі на 12.03.2025 року о 12:00 годині.

03.03.2025 року до суду за вхід. №ЕС/19514/25 надійшов відзив, в якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник стверджує, що під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару було детально вивчено договір купівлі-продажу та інші документи подані декларантом для здійснення митного оформлення. Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями (МД) №24UA99U7 від 26.11.2024, (МД) №24UA08U9 від 02.12.2024, (МД) №24UA33U6 від 11.12.2024, (МД) №24UA73U1 від 14.12.2024 та (МД) №24UA98U6 від 16.12.2024 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. За результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Таким чином, митниця вважає, що позов щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та не містить підстав для скасування рішення митного органу.

06.03.2025 року до суду за вхід. №ЕС/20730/25 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягав на задоволенні позову зазначивши, що позивач надав усі належні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом.

11.03.2025 року до суду за вхід. №ЕС/22174/25 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач наполягав на правомірності дій відповідача а правильності здійснени розрахунків та вжитих заходах.

Ухвалою суду від 12.03.2025 року із занесенням до протоколу підготовчого засідання закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд по суті на 03.04.2025 року об 11:00 годині.

В судовому засіданні 03.04.2025 року відкладено розгляд справи на 09.04.2025 року об 11:00 годині.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА» (адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21) зареєстроване 12.10.2004 року як юридична особа, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ().

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА» веде господарську діяльність по таким видам економічної діяльності, як: 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами (основний); 28.99 Виробництво інших машин і устатковання спеціального призначення, н.в.і.у.; 20.13 Виробництво інших основних неорганічних хімічних речовин; 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин; 20.41 Виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування; 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у.; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 71.11 Діяльність у сфері архітектури; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 28.29 Виробництво інших машин і устатковання загального призначення, н.в.і.у.; 36.00 Забір, очищення та постачання води; 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод; 43.21 Електромонтажні роботи; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; 71.20 Технічні випробування та дослідження; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

21.06.2023 між EM SALT GROUP LTD (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА» (Покупець) укладений контракт №12, відповідно до якого Продавець постачає на умовах, що вказані в інвойсі, Україна у відповідності з «ІNCOTERMS2010» сіль харчову, таблетовану та миту з добавкою від злежування, тип якої вказано у Проформах-інвойсах до цього Контракту та іменований в подальшому товари, а Покупець зобов`язується сплатити за Товар, який постачається. (п. 1.1. Контракту)

Відповідно до п. 2 Контракту визначено, що ціни на Товар, що постачається по цьому Контракту, визначені в доларах США у відповідності з ІНКОТЕРМС 2010. Загальна вартість Контракту складає: 10 000.000,00 доларів США і складається із суми інвойсів, що мають бути погоджені Сторонами окремо. Ціни дійсні тільки для цього Контракту і не є предметом для яких-небудь посилань при переговорах з іншими організаціями. Загальні умови оплати: згідно умов в кожному проформа-інвойсі.

Відповідно до п. 3 Контракту визначено, що платежі проводяться Покупцем в доларах США на розрахунковий рахунок Продавця. Оплата за Товар проводиться на підставі Рахунку-Фактури і визначається для кожної поставки окремо. Ціна не включає будь-який ПДВ або будь-який інший податок; всі витрати та комісійні в банку ПОКУПЦЯ будуть оплачені ПОКУПЦЕМ, всі витрати, отримані від банку ПРОДАВЦЯ, будуть оплачені ПРОДАВЦЕМ.

Пунктом 4.4. Контракту визначено, що умови поставки - FOB Саїд порт (INCOTERMS 2010).

Відповідно до п. 4.5. Контракту, поставка Товару здійснюється однією партією згідно кожного інвойсу, при цьому на адресу Покупця направляються оригінали, а також попередньо електронні копії на Email, наступних документів:

- інвойс з номером та датою контракту, з умовами оплати, з печаткою та підписом;

- сертифікат Походження на Товар, що поставляється за даним Контрактом з серійним номером Товар;

- пакувальні листи з зазначенням кількості місць, вагою брутто. Нетто, типом пакування;

-експортна декларація на товар.

Пунктом 14. Контракту визначені реквізити сторін, зокрема IBAN Продавця: № НОМЕР_1 .

Додатковою угодою від 26.10.2023 року до Контракту №12 від 21.06.2023 року сторони погодились змінити пункт 14 Контракту, зокрема, змінено IBAN Продавця на: № НОМЕР_2 .

Додатковою угодою від 30.10.2023 року до Контракту №12 від 21.06.2023 року сторони погодились змінити пункт 4.4 Контракту на: Умови поставники - FOB Саїд порт або Дамієтта порт або Олександрія порт або CFR Чорноморськ, Кілія чи Ізмаїл порт (INCOTERMS 2020).

Додатковою угодою від 29.12.2023 року до Контракту №12 від 21.06.2023 року сторони погодились змінити пункт 13.5 Контракту в частині продовження дії контракту до 31.12.2024 року.

Додатковою угодою від 22.11.2023 року до Контракту №12 від 21.06.2023 року сторони погодились змінити пункт 14 Контракту, зокрема, змінено IBAN Продавця на: № НОМЕР_3 .

У листопаді та у грудні 2024 між Продавець і Покупець на виконання договірних зобов`язань за Контрактом №12 від 26.06.2023, було узгоджено поставки товару відповідно до інвойсів:

- проформа інвойс №16924 від 16.09.2024, на поставку солі кількістю 10000,00 тон загальною вартістю 178700 доларів США, оплата за яку відбулася на умовах 20% передоплати та з умовою поставки FOB ELARISH;

- Інвойс №16924 від 28.10.2024, на поставку солі кількістю 11747,00 тон загальною вартістю 388103,00 доларів США, о оплата за яку відбулася на умовах 20% передоплати та з умовою поставки CFR CHERNOMORSK.

По митній декларації №24UA99U7.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом до Одеської митниці подано митну декларацію №24UA99U7 від 26.11.2024 року, відповідно до якої за умовами поставки CFR на митну територію України надійшов товар ТОВ «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА», а саме:

«- товар № 1. Сіль для промислового використання:- Rock salt in bulk / сіль кам`яна -1500т., насипом. Торгівельна марка: нема даних Виробник: EM SALT GROUP LTD Країна виробництва: EG Єгипет - товар №2. Сіль для промислового використання:- Washed salt 0-4mm / сіль промита 0-4мм - 198 біг-бегів по 1500кг-нетто.Торгівельна марка: нема даних Виробник: EM SALT GROUP LTD Країна виробництва: EG Єгипет»

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

1. Пакувальний лист №1 від 28.10.2024.

2. Проформа-інвойс №16924 від 16.09.2024.

3. Інвойс №16924 від 28.10.2024.

4. Коносамент №01 від 28.10.2024.

5. Вантажна відомість від 28.10.2024.

6. Навантажувальний документ №75 від 07.11.2024.

7. Сертифікат про походження товару №А 0825239 від 03.11.2024.

8. Експертний висновок 3-2/623 від 04.11.2024.

9. Контракт №12 від 21.06.2023.

10. Додаткова угода від 26.10.2023.

11. Додаткова угода від 30.10.2023.

12. Додаткова угода від 29.12.2023.

13. Договір про надання послуг митного брокера №АрК1210/1 від 12.10.2016.

14. Генеральний акт від 12.11.2024.

15. Сертифікат якості від 05.10.2024.

16. Сертифікат якості від 05.10.2024.

17. Платіжна інструкція в іноземній валюті №15.149 від 23.09.2024.

Після подання Позивачем ЕМД, Відповідачем направлено запит (повідомлення) митного органу, в якому ним вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, які були подані раніше та які передбачені ч.2 ст.53 МК України. А також митним органом повідомлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності,

У відповідь на запит митного органу, листом від 26.11.2024 № 2611-1, декларантом до митного органу було додатково надано додаткову угоду від 22.11.2023, платіжну інструкцію в іноземній валюті №15.149 від 23.09.2024, платіжну інструкцію в іноземній валюті №15.190 від 31.10.2024, прайс-лист від 21.10.2024, калькуляцію від 30.10.2024, митну декларацію країни відправлення №355-2024 від 28.10.2024, а також декларантом повідомлено, що інші додаткові документи надати не має можливості.

26.11.2024 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000029/1, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, з інформаційних ресурсів митниці встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

по товару №1 0,0853 дол. США за 1 кг ваги нетто (МД № UA500090/2024/011177 від 29.10.2024), ніж заявлено декларантом за 1 кг ваги нетто;

по товару №2 - 0,0969 дол. США за 1 кг ваги нетто (МД № UA500090/2024/007187 від 15.10.2024), ніж заявлено декларантом за 1 кг ваги нетто), ніж заявлено декларантом за 1 кг ваги нетто.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

« 1) у платіжній інструкції від 24.09.2024 № 15.149 зазначено номер рахунка отримувача (IBAN) (EG0079603), який відрізняється від зазначеного у контракті від 26.01.2023 № 12 рахунка отримувача (IBAN) (EG0100101); та додаткової угоди від 26.10.2023 до контракту № 12 від 21.06.2024 (IBAN) (EG94020420)

2) платіжна інструкція від 24.09.2024 № 15.149 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, зокрема підпису (власноручного/електронного) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації;

3) Згідно пункту 4.5. контракту № 12 від 21.06.2023 на адресу Покупця направляється оригінал, а також попередньо електрона копія на E-mail експортної декларації на товар, яка до митного оформлення не надана..

4) Наданий до митного оформлення сертифікат якості на сіль насипом від 05.10.2024 б/не містить посилання на інвойс та зовнішньо-економічний контракт, що не дає можливості однозначно ідентифікувати партію.»

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 26.11.2024 року видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2024/000190.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) №24UA99U7 від 26.11.2024, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №24UA25U6 від 27.11.2024 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 945 681,25 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По митній декларації №24UA08U9.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом до Одеської митниці подано митну декларацію №24UA08U9 від 02.12.2024 року, відповідно до якої за умовами поставки CFR на митну територію України надійшов товар ТОВ «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА», а саме:

«- товар № 1 - Сіль для промислового використання:- Rock salt in bulk / сіль кам`яна - 3000т., насипом. Торгівельна марка: нема даних Виробник: EM SALT GROUP LTD Країна виробництва: EG Єгипет».

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

1. Пакувальний лист №1 від 28.10.2024.

2. Проформа-інвойс №16924 від 16.09.2024.

3. Інвойс №16924 від 28.10.2024.

4. Коносамент №01 від 28.10.2024.

5. Вантажна відомість від 28.10.2024.

6. Навантажувальний документ №75 від 07.11.2024.

7. Сертифікат про походження товару №А 0825239 від 03.11.2024.

8. Платіжна інструкція в іноземній валюті №15.149 від 23.09.2024.

9. Платіжна інструкція в іноземній валюті №15.190 від 31.10.2024.

10. Експертний висновок 3-2/623 від 04.11.2024.

11. Контракт №12 від 21.06.2023.

12. Додаткова угода від 26.10.2023.

13. Додаткова угода від 30.10.2023.

14. Додаткова угода від 22.11.2023.

15. Додаткова угода від 29.12.2023.

16. Договір про надання послуг митного брокера №АрК1210/1 від 12.10.2016.

17. Генеральний акт від 12.11.2024

18. Сертифікат якості від 05.10.2024.

Після подання Позивачем ЕМД, Відповідачем направлено запит (повідомлення) митного органу, в якому ним вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, які були подані раніше та які передбачені ч.2 ст.53 МК України. А також митним органом повідомлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.

У відповідь на запит митного органу, листом від 03.12.2024 №0312-1, декларантом до митного органу було додатково надано прайс-лист від 21.10.2024, калькуляцію від 30.10.2024, митну декларацію країни відправлення №355-2024 від 28.10.2024, а також декларантом повідомлено, що інші додаткові документи надати не має можливості.

03.12.2024 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000037/1, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, з інформаційних ресурсів митниці встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

по товару №1 0,0853 дол. США за 1 кг ваги нетто (МД № UA500090/2024/011177 від 29.10.2024), ніж заявлено декларантом.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

« 1) У рахунку - проформі від 16.09.2024 №16924 зазначено що товар поставляється на умовах FOB ELARISH, що не відповідає відомостям у рахунку-фактурі (інвойс) від 28.10.2024 № 16924 CFR CHERNOMORSK.

2) Згідно пункту 4.5. контракту № 12 від 21.06.2023 на адресу Покупця направляється оригінал, а також попередньо електрона копія на E-mail експортної декларації на товар, яка до митного оформлення не надана.

3) Наданий до митного оформлення сертифікат якості на сіль насипом від 05.10.2024 б/н не містить посилання на інвойс та зовнішньо-економічний контракт, що не дає можливості однозначно ідентифікувати партію.»

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 03.12.2024 року видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2024/000201.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) №24UA08U9 від 02.12.2024, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №24UA29U7 від 03.12.2024 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 1 582 618,44 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По митній декларації №24UA33U6.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом до Одеської митниці подано митну декларацію №24UA33U6 від 11.12.2024 року, відповідно до якої за умовами поставки CFR на митну територію України надійшов товар ТОВ «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА», а саме:

«- товар № 1 - Сіль для промислового використання:- Rock salt in bulk / сіль кам`яна - 2000т., насипом. Торгівельна марка: нема даних Виробник: EM SALT GROUP LTD Країна виробництва: EG Єгипет - товар № 2 Сіль для промислового використання:- Washed salt 0-4mm / сіль промита 0-4мм - 334 біг-беги по 1500кг-нетто.Торгівельна марка: нема даних Виробник: EM SALT GROUP LTD Країна виробництва: EG Єгипет - товар №3 Сіль придатна для споживання людьми:- FOOD SALT/ сіль харчова, не йодована, розміром 0,60-1,20мм, у мішках по 25кг-нетто - 6000 мішків, 100 біг-бегів по 1500кг-нетто;- FOOD SALT/ сіль харчова, не йодована, розміром 0,00-1,20мм, у мішках по 25кг-нетто - 43920 мішків, 732 біг-беги по 1500кг-нетто.Торгівельна марка: нема даних Виробник: EM SALT GROUP LTD Країна виробництва: EG Єгипет»

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

1. Пакувальний лист №1 від 28.10.2024.

2. Проформа-інвойс №16924 від 16.09.2024.

3. Інвойс №16924 від 28.10.2024.

4. Коносамент №01 від 28.10.2024.

5. Вантажна відомість від 28.10.2024.

6. Навантажувальний документ №75 від 07.11.2024.

7. Сертифікат про походження товару №А 0825239 від 03.11.2024.

8. Платіжна інструкція в іноземній валюті №15.149 від 23.09.2024.

9. Платіжна інструкція в іноземній валюті №15.190 від 31.10.2024.

10. Контракт №12 від 21.06.2023.

11. Додаткова угода від 26.10.2023.

12. Додаткова угода від 30.10.2023.

13. Додаткова угода від 22.11.2023.

14. Додаткова угода від 29.12.2023.

15. Договір про надання послуг митного брокера №АрК1210/1 від 12.10.2016.

16. Генеральний акт від 12.11.2024

17. Сертифікат якості від 05.10.2024.

18. Сертифікат якості від 05.10.2024.

19. Сертифікат аналізу від 05.10.2024.

20. Декларація про походження товару №16924 від 28.10.2024.

Після подання Позивачем ЕМД, Відповідачем направлено запит (повідомлення) митного органу, в якому ним вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, які були подані раніше та які передбачені ч.2 ст.53 МК України. А також митним органом повідомлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності,

У відповідь на запит митного органу, листом від 12.12.2024 № 1212-1, декларантом до митного органу було додатково надано прайс-лист від 21.10.2024, калькуляцію від 30.10.2024, митну декларацію країни відправлення №355-2024 від 28.10.2024, експертний висновок 3-2/623 від 04.11.2024, а також декларантом повідомлено, що інші додаткові документи надати не має можливості.

12.12.2024 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000042/1, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, з інформаційних ресурсів митниці встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

по товару №1 0,0853 дол. США за 1 кг ваги нетто (МД № UA500090/2024/011177 від 29.10.2024), ніж заявлено декларантом;

по товару №2 0,0968 дол. США за 1 кг ваги нетто (МД № UA500090/2024/007187 від 15.10.2024), ніж заявлено декларантом;

по товару №3 0,1084 дол. США за 1 кг ваги нетто (МД № UA500090/2024/010008 від 26.09.2024), ніж заявлено декларантом.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

« 1) Згідно пункту 4.5. контракту № 12 від 21.06.2023 на адресу Покупця направляється оригінал, а також попередньо електрона копія на Email експортної декларації на товар, яка до митного оформлення не надана.

2) платіжна інструкція від 13.11.2024 № 15.201 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, зокрема підпису (власноручного/електронного) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації.»

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 12.12.2024 року видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2024/000206.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) №24UA33U6 від 11.12.2024, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №24UA61U9 від 13.12.2024 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 1 869 758,45 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По митній декларації №24UA73U1.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом до Одеської митниці подано митну декларацію №24UA73U1 від 14.12.2024 року, відповідно до якої за умовами поставки CFR на митну територію України надійшов товар ТОВ «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА», а саме:

«- товар № 1 - Сіль для промислового використання:- Rock salt in bulk / сіль кам`яна - 2000т., насипом.Торгівельна марка: нема данихВиробник: EM SALT GROUP LTDКраїна виробництва: EG Єгипет».

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

1. Пакувальний лист №1 від 28.10.2024.

2. Проформа-інвойс №16924 від 16.09.2024.

3. Інвойс №16924 від 28.10.2024.

4. Коносамент №01 від 28.10.2024.

5. Вантажна відомість від 28.10.2024.

6. Навантажувальний документ №75 від 07.11.2024.

7. Декларація про походження товару №16924 від 28.10.2024.

8. Сертифікат про походження товару №А 0825239 від 03.11.2024.

9. Платіжна інструкція в іноземній валюті №15.149 від 23.09.2024.

10. Платіжна інструкція в іноземній валюті №15.190 від 31.10.2024.

11. Контракт №12 від 21.06.2023.

12. Додаткова угода від 26.10.2023.

13. Додаткова угода від 30.10.2023.

14. Додаткова угода від 22.11.2023.

15. Додаткова угода від 29.12.2023.

16. Договір про надання послуг митного брокера №АрК1210/1 від 12.10.2016.

17. Генеральний акт від 12.11.2024.

18. Сертифікат якості від 05.10.2024.

Після подання Позивачем ЕМД, Відповідачем направлено запит (повідомлення) митного органу, в якому ним вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, які були подані раніше та які передбачені ч.2 ст.53 МК України. А також митним органом повідомлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності,

У відповідь на запит митного органу, листом від 14.12.2024 № 1412-1, декларантом до митного органу було додатково надано прайс-лист від 21.10.2024, калькуляцію від 30.10.2024, митну декларацію країни відправлення №355-2024 від 28.10.2024, експертний висновок 3-2/623 від 04.11.2024, а також декларантом повідомлено, що інші додаткові документи надати не має можливості.

14.12.2024 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000043/1, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, з інформаційних ресурсів митниці встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

по товару №1 0,0853 дол. США за 1 кг ваги нетто (МД № UA500090/2024/011177 від 29.10.2024), ніж заявлено декларантом.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

« 1) Згідно пункту 4.5. контракту № 12 від 21.06.2023 на адресу Покупця направляється оригінал, а також попередньо електрона копія на Email експортної декларації на товар, яка до митного оформлення не надана.

2) Наданий до митного оформлення сертифікат аналізу на сіль насипом від 05.10.2024 б/н не містить посилання на інвойс та зовнішньо-економічний контракт, що не дає можливості однозначно ідентифікувати партію.»

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 14.12.2024 року видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2024/000209.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) №24UA73U1 від 14.12.2024, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № 24UA91U2 від 14.12.2024 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 1 047 357,03 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По митній декларації №24UA98U6.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом до Одеської митниці подано митну декларацію №24UA98U6 від 16.12.2024 року, відповідно до якої за умовами поставки CFR на митну територію України надійшов товар ТОВ «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА», а саме:

«- товар № 1 - Сіль для промислового використання:- Rock salt in bulk / сіль кам`яна - 1000т., насипом.Торгівельна марка: нема данихВиробник: EM SALT GROUP LTDКраїна виробництва: EG Єгипет - товар № 2 - Сіль для промислового використання:- Washed salt 0-4mm / сіль промита 0-4мм - 134 біг-беги по 1500кг-нетто.Торгівельна марка: нема данихВиробник: EM SALT GROUP LTDКраїна виробництва: EG Єгипет».

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:

1. Пакувальний лист №1 від 28.10.2024.

2. Проформа-інвойс №16924 від 16.09.2024.

3. Інвойс №16924 від 28.10.2024.

4. Коносамент №01 від 28.10.2024.

5. Вантажна відомість від 28.10.2024.

6. Навантажувальний документ №75 від 07.11.2024.

7. Сертифікат про походження товару №А 0825239 від 03.11.2024.

8. Платіжна інструкція в іноземній валюті №15.149 від 23.09.2024.

9. Платіжна інструкція в іноземній валюті №15.190 від 31.10.2024.

10. Контракт №12 від 21.06.2023.

11. Додаткова угода від 26.10.2023.

12. Додаткова угода від 30.10.2023.

13. Додаткова угода від 22.11.2023.

14. Додаткова угода від 29.12.2023.

15. Договір про надання послуг митного брокера №АрК1210/1 від 12.10.2016.

16. Генеральний акт від 12.11.2024.

17. Сертифікат якості від 05.10.2024.

18. Сертифікат аналізу від 02.10.2024.

Після подання Позивачем ЕМД, Відповідачем направлено запит (повідомлення) митного органу, в якому ним вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, які були подані раніше та які передбачені ч.2 ст.53 МК України. А також митним органом повідомлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.

У відповідь на запит митного органу, листом від 16.12.2024 № 1612-1, декларантом до митного органу було додатково надано прайс-лист від 21.10.2024, калькуляцію від 30.10.2024, митну декларацію країни відправлення №355-2024 від 28.10.2024, експертний висновок 3-2/623 від 04.11.2024, а також декларантом повідомлено, що інші додаткові документи надати не має можливості.

16.12.2024 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000045/1, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, з інформаційних ресурсів митниці встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

по товару №1 0,0853 дол. США за 1 кг ваги нетто (МД № UA500090/2024/011177 від 29.10.2024), ніж заявлено декларантом;

по товару №2 0,0968 дол. США за 1 кг ваги нетто (МД № UA500090/2024/007187 від 15.10.2024), ніж заявлено декларантом.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

«Згідно пункту 4.5. контракту № 12 від 21.06.2023 на адресу Покупця направляється оригінал, а також попередньо електрона копія на Email експортної декларації на товар, яка до митного оформлення не надана.

2)платіжна інструкція від 13.11.2024 № 15.201 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, зокрема підпису (власноручного/електронного) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації.»

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 16.12.2024 року видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500090/2024/000211.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) №24UA98U6 від 16.12.2024, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №24UA42U7 від 17.12.2024 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 629 863,02 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Вважаючи протиправним та необґрунтованими Рішення про коригування митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 ст. 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог ч.ч. 2-3 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (ч. 4 ст. 57 МК України).

Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з ч. 5 цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 10 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 11 ст. 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною 9 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

В силу вимог ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

А відповідно до ч. 3 цієї статті, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої ст. 57 цього Кодексу

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на імпортерові. Але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи мають підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною 4 ст. 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваних позивачем рішень №UA500090/2024/000029/1 від 26.11.2024, №UA500090/2024/000037/1 від 03.12.2024, №UA500090/2024/000042/1 від 12.12.2024, №UA500090/2024/000043/1 від 14.12.2024 та №UA500090/2024/000045/1 від 16.12.2024 про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що:

«Згідно пункту 4.5. контракту № 12 від 21.06.2023 на адресу Покупця направляється оригінал, а також попередньо електрона копія на Email експортної декларації на товар, яка до митного оформлення не надана».

Відповідно до п. 4.5. Контракту, поставка Товару здійснюється однією партією згідно кожного інвойсу, при цьому на адресу Покупця направляються оригінали, а також попередньо електронні копії на Email, наступних документів:

- інвойс з номером та датою контракту, з умовами оплати, з печаткою та підписом;

- сертифікат Походження на Товар, що поставляється за даним Контрактом з серійним номером Товар;

- пакувальні листи з зазначенням кількості місць, вагою брутто. Нетто, типом пакування;

-експортна декларація на товар.

Вказаний пункт Контракту визначає обов`язок продавця товару - EM SALT GROUP LTD стосовно ТОВ «ТПО «АРІСТА» щодо надання відповідних документів.

Разом з тим, експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації.

Суд погоджується з доводами позивача, що декларант не відповідає за оформлення експортної митної декларації. Її оформлення здійснюється в іншій країні відправником (продавцем), іншим суб`єктом та за законодавством іншої держави.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України експортна декларація не є основним та первинним документом, що надається для підтвердження митної вартості товару.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) копію митної декларації країни відправлення.

Отже як вбачається з вищезазначеного, експортна декларація є допоміжним документом, який витребовується митним органом для спростування чи підтвердження розбіжностей в наданих відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документах.

Крім того, відповідач у рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначив, які саме складові митної вартості товару неможливо перевірити без дослідження декларації країни відправлення, а також яким чином митна декларація країни відправлення впливає на митну вартість товару, що поставляється.

В той же час судом встановлено, що у відповідь на запити митного органу, листами від 26.11.2024 № 2611-1, від 03.12.2024 №0312-1, від 12.12.2024 №1212-1, від 14.12.2024 №1412-1 та від 16.12.2024 №1612-1 декларантом ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» до митного органу було додатково надано, зокрема, митну декларацію країни відправлення №355-2024 від 28.10.2024.

У зв`язку із вищезазначеним, суд вважає висновки митного органу про відсутність експортної декларації є очевидно безпідставними та необґрунтованими.

У графі 33 оскаржуваного позивачем рішення №UA500090/2024/000029/1 від 26.11.2024 про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що:

«у платіжній інструкції від 24.09.2024 № 15.149 зазначено номер рахунка отримувача (IBAN) (EG0079603), який відрізняється від зазначеного у контракті від 26.01.2023 № 12 рахунка отримувача (IBAN) (EG0100101); та додаткової угоди від 26.10.2023 до контракту № 12 від 21.06.2024 (IBAN) (EG94020420)»

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.06.2023 між EM SALT GROUP LTD (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА» (Покупець) укладений контракт №12, відповідно до якого Продавець постачає на умовах, що вказані в інвойсі, Україна у відповідності з «ІNCOTERMS2010» сіль харчову, таблетовану та миту з добавкою від злежування, тип якої вказано у Проформах-інвойсах до цього Контракту та іменований в подальшому товари, а Покупець зобов`язується сплатити за Товар, який постачається. (п. 1.1. Контракту)

Відповідно до п. 3 Контракту визначено, що платежі проводяться Покупцем в доларах США на розрахунковий рахунок Продавця. Оплата за Товар проводиться на підставі Рахунку-Фактури і визначається для кожної поставки окремо. Ціна не включає будь-який ПДВ або будь-який інший податок; всі витрати та комісійні в банку ПОКУПЦЯ будуть оплачені ПОКУПЦЕМ, всі витрати, отримані від банку ПРОДАВЦЯ, будуть оплачені ПРОДАВЦЕМ.

Пунктом 14. Контракту визначені реквізити сторін, зокрема IBAN Продавця: № НОМЕР_1 .

Додатковою угодою від 26.10.2023 року до Контракту №12 від 21.06.2023 року сторони погодились змінити пункт 14 Контракту, зокрема, змінено IBAN Продавця на: № НОМЕР_2 .

Додатковою угодою від 29.12.2023 року до Контракту №12 від 21.06.2023 року сторони погодились змінити пункт 13.5 Контракту в частині продовження дії контракту до 31.12.2024 року.

Додатковою угодою від 22.11.2023 року до Контракту №12 від 21.06.2023 року сторони погодились змінити пункт 14 Контракту, зокрема, змінено IBAN Продавця на: № НОМЕР_3 .

У листопаді та у грудні 2024 між Продавець і Покупець на виконання договірних зобов`язань за Контрактом №12 від 26.06.2023, було узгоджено поставки товару відповідно до інвойсів:

- проформа інвойс №16924 від 16.09.2024, IBAN Продавця зазначено: №EG0079603;

- Інвойс №16924 від 28.10.2024, IBAN Продавця зазначено: № НОМЕР_3 .

У відповідь на запит митного органу, листом від 26.11.2024 № 2611-1, декларантом до митного органу було додатково надано, зокрема, додаткову угоду від 22.11.2023, платіжну інструкцію в іноземній валюті №15.149 від 23.09.2024, платіжну інструкцію в іноземній валюті №15.190 від 31.10.2024.

У платіжних інструкціях в іноземній валюті №15.149 від 23.09.2024 та №15.190 від 31.10.2024 в розділі №59 «Отримувач» вказані реквізити IBAN №EG0079603.

З огляду на те, що в усіх документах, які подані для митного оформлення та надані на вимогу Відповідача, міститься ідентичні реквізити Продавця, зауваження митного органу про наявність розбіжностей є безпідставними.

У графі 33 оскаржуваних позивачем рішень №UA500090/2024/000029/1 від 26.11.2024, №UA500090/2024/000042/1 від 12.12.2024 та №UA500090/2024/000045/1 від 16.12.2024 про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що:

«платіжна інструкція від 13.11.2024 № 15.201 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, зокрема підпису (власноручного/електронного) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації.»

Як зазначалось судом вище, відповідно до п. 3 Контракту, зокрема, визначено, що оплата за Товар проводиться на підставі Рахунку-Фактури і визначається для кожної поставки окремо.

Судом встановлено, що у листопаді та у грудні 2024 між Продавець і Покупець на виконання договірних зобов`язань за Контрактом №12 від 26.06.2023, було узгоджено поставки товару відповідно до Інвойса (рахунку фактури) №16924 від 28.10.2024, на поставку солі кількістю 11747,00 тон загальною вартістю 388103,00 доларів США, оплата за яку відбулася на умовах 20% передоплати та 80% післяплата.

Разом з митними деклараціями №UA500090/2024/000042/1 від 12.12.2024 та №UA500090/2024/000045/1 від 16.12.2024, а також у відповідь на запит митного органу, листом від 26.11.2024 № 2611-1, декларантом до митного органу надавались платіжна інструкція в іноземній валюті №15.149 від 23.09.2024 на суму 35740,00 дол. США та платіжна інструкція в іноземній валюті №15.190 від 31.10.2024 на суму 352363,00 дол. США.

Загальна сума сплачена за відповідними документами склала 388103,00 дол. США, що відповідає сумі визначеній в рахунку фактурі №16924 від 28.10.2024.

В той же час, доказів подання вказаної в спірних рішеннях платіжної інструкції №15.201 від 13.11.2024 матеріали справи не містять.

Щодо відповідності платіжних документів вимогам законодавства суд зазначає, що відповідно до п. 6 розділу І Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затв. постановою Правління НБУ № 216 від 28.07.2008, ініціатор має право оформити платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах в електронній або паперовій формі. Форма та порядок надання платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах визначаються умовами договору про надання платіжних послуг між користувачем і надавачем платіжної послуги.

Згідно до п. 26 розділу ІІІ вказаного Положення № 216, надавач платіжних послуг повинен перевірити відповідність заповнення реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах вимогам розділу II цього Положення та реквізитам, зазначеним у документах, які відповідно до нормативноправових актів Національного банку з питань валютного регулювання є підставою для здійснення перерахування коштів в іноземній валюті або банківських металах з рахунку платника, а також поштові та платіжні реквізити контрагентів.

При електронній ідентифікації клієнта банком, за допомогою апаратного цифрового ключа, його підпис на платіжних документах не вимагається.

У постанові від 17.04.2018 у справі № 815/329/17, Верховний Суд зазначив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 420/18880/21.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що платіжна інструкція в іноземній валюті №15.149 від 23.09.2024 та платіжна інструкція в іноземній валюті №15.190 від 31.10.2024 містять відповідні відмітки банку про проведення платежу, а також відмітки, що платіж здійснювався в «Інтернет-Банк».

В графі 71 «Підписи та печатка платника» вказано відомості про директора ТОВ «ТПО «АРІСТА» - Вдовиченко П.А., стоять його підписи та печатка ТОВ «ТПО «АРІСТА».

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що посилання митного органу на відсутність підпису відповідальних осіб платника у платіжних інструкціях в іноземній валюті не відповідає дійсності та не може слугувати підставою для коригування митної вартості.

У графі 33 оскаржуваних позивачем рішень №UA500090/2024/000029/1 від 26.11.2024, №UA500090/2024/000037/1 від 03.12.2024 та №UA500090/2024/000043/1 від 14.12.2024 про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що:

«Наданий до митного оформлення сертифікат аналізу на сіль насипом від 05.10.2024 б/н не містить посилання на інвойс та зовнішньо-економічний контракт, що не дає можливості однозначно ідентифікувати партію.».

Сертифікат якості (виробника) - це документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості продукції виробника, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України сертифікат якості товару не є основним та первинним документом, що надається для підтвердження митної вартості товару.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже як вбачається з вищезазначеного, сертифікат якості є допоміжним документом, який витребовується митним органом для спростування чи підтвердження розбіжностей в наданих відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документах.

Враховуючи зазначене, відсутність у сертифікаті якості посилання на інвойс, контракт або стверджувана нездатність ідентифікувати партію товару, не зумовлює право митного органу вимагати надання додаткових документів.

Крім того, відповідач у рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначив, які саме складові митної вартості товару неможливо перевірити без дослідження сертифіката якості, а також яким чином сертифікат якості впливає на митну вартість товару, що поставляється.

Також суд зауважує, що у процедурі контролю за митною вартість товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 12.03.2019 у справі №803/3649/15), в той же час сертифікат якості не містить в собі числових значень вартості товару.

В той же час, з наданих до митного оформлення сертифікатів якості можна встановити відомості про покупця товару ТОВ «ТПО «АРІСТА», а також тип товару, щодо якого здійснювалось дослідження.

При цьому найменування товару відповідає переліку, який зазначений у наданому до митного оформлення інвойсі №16924 від 28.10.2024.

Таким чином наявність чи відсутність сертифікату якості на товар жодним чином не впливає на вартість товару, оскільки вказаний сертифікат не містить в собі числових значень вартості товару.

У зв`язку із цим суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення сертифікатах якості не міститься всіх відомостей та посилань, що впливає на вартість товару, оскільки вказаний сертифікат не містить в собі числових значень та жодним чином не визначає митної вартості товару.

У графі 33 оскаржуваних позивачем рішень №UA500090/2024/000037/1 від 03.12.2024 про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що:

«У рахунку - проформі від 16.09.2024 №16924 зазначено що товар поставляється на умовах FOB ELARISH, що не відповідає відомостям у рахунку-фактурі (інвойс) від 28.10.2024 № 16924 CFR CHERNOMORSK.»

Пунктом 4.4. Контракту визначено, що умови поставки - FOB Саїд порт (INCOTERMS 2010).

Додатковою угодою від 30.10.2023 року до Контракту №12 від 21.06.2023 року сторони погодились змінити пункт 4.4 Контракту на: Умови поставники - FOB Саїд порт або Дамієтта порт або Олександрія порт або CFR Чорноморськ, Кілія чи Ізмаїл порт (INCOTERMS 2020).

У листопаді та у грудні 2024 між Продавець і Покупець на виконання договірних зобов`язань за Контрактом №12 від 26.06.2023, було узгоджено поставки товару відповідно до інвойсів:

- проформа інвойс №16924 від 16.09.2024, на поставку солі кількістю 10000,00 тон загальною вартістю 178700 доларів США, оплата за яку відбулася на умовах 20% передоплати та з умовою поставки FOB ELARISH;

- Інвойс №16924 від 28.10.2024, на поставку солі кількістю 11747,00 тон загальною вартістю 388103,00 доларів США, о оплата за яку відбулася на умовах 20% передоплати та з умовою поставки CFR CHERNOMORSK.

Пунктом 2 розділу І Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затв. наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, визначено, що фактурна вартість - ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

У міжнародній комерційній практиці проформа-інвойс (Proforma invoice) це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обумовленою ціною.

Комерційний інвойс (Commercial invoice) - це документ, на підставі якого здійснюється оплата за товар та формується звітність підприємства.

Відповідно до п.п.3-5 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, серед іншого: рахунок-фактура (інвойс) або рахунокпроформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Разом з тим п. 1.1 Контракту №12 від 21.06.2023 визначено, що продавець постачає товари на умовах, що вказані в інвойсі.

Відповідно п. 4.5 вищевказаного Контракту поставка товару здійснюється однією партією згідно кожного інвойсу.

Як вбачається з наданого до митного оформлення інвойсу №16924 від 28.10.2024 сторони погодили поставку товару на умовах CFR CHERNOMORSK.

Декларант, при оформленні митної декларації 24UA08U9 від 02.12.2024 в графі 20 «Умови поставки» вказав CFR Чорноморськ.

З огляду на вказане, зауваження митного органу про те, що розбіжність у зазначенні умов поставки в проформі інвойсі та рахунку фактурі впливає на митну вартість товару, є очевидно безпідставними та необґрунтованими.

Суд зазначає, що оскаржувані рішення не містить обґрунтованих пояснень відповідача щодо того, яким чином вказана розбіжність впливає на можливість визначення митної вартості товару, з урахуванням інших наданих до митного оформлення документів, які корелюються між собою та заявленою в митній декларації ціною.

У зв`язку із цим суд вважає висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів необґрунтованим.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи дають можливість ідентифікувати поставлені товари, у митного органу були наявні достатні докази для визначення митної вартості товару.

Разом з тим, суд зазначає, що неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої Позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

Щодо розбіжностей між заявленою декларантом митною вартістю товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Суд звертає увагу на те, що у постанові від 05.03.2019 року у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду закріплена і у постанові від 05.03.2019р. у справі №813/1532/17, постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-А).

До митного органу були надані всі необхідні та достатні докази, вартість та обсяги товару в яких є тотожними та повністю відповідають ціні вказаній в митній декларації.

Відтак, вказана обставина не є підставою для коригування митної вартості.

Суд зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року в справі №809/1884/16.

Таким чином, зазначені митницею у повідомленнях та рішенні про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

Водночас, повноваження митниці щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності визначення митної вартості товару можуть бути реалізовані за наявності обґрунтованих підстав для сумніву у правильності митної оцінки товару. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

На думку суду, позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

На переконання суду правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу повинні були бути належним чином спростовані відповідачем.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі Суомінен проти Фінляндії Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі Серявін та інші проти України Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії і Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онер`їлдіз проти Туреччини).

Отже, в даному випадку відповідачем не доведено, наявність розбіжностей та відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, що вплинуло чи могло вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару, а документи які були подані декларантом для митного оформлення товару є достатніми та такими, що у своїй сукупності невикликали сумніви у достовірності зазначеної в них інформації.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору. Контролюючим органом не наведено переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного (резервного) методу та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняті Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000029/1 від 26.11.2024, №UA500090/2024/000037/1 від 03.12.2024, №UA500090/2024/000042/1 від 12.12.2024, №UA500090/2024/000043/1 від 14.12.2024 та №UA500090/2024/000045/1 від 16.12.2024, є протиправними та таким, що підлягають скасуванню.

Щодо карток відмови в прийнятті митної декларації.

Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Як зазначено у пунктах 8.1, 8.2 Розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого 30 травня 2012 року наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за №1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

У картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500090/2024/000190 від 26.11.2024, №UA500090/2024/000201 від 03.12.2024, №UA500090/2024/000206 від 12.12.2024, №UA500090/2024/000209 від 14.12.2024 та №UA500090/2024/000211 від 16.12.2024 зазначені такі причини для відмови у митному оформлені, як прийняття митним органом рішень про коригування митної вартості №UA500090/2024/000029/1 від 26.11.2024, №UA500090/2024/000037/1 від 03.12.2024, №UA500090/2024/000042/1 від 12.12.2024, №UA500090/2024/000043/1 від 14.12.2024 та №UA500090/2024/000045/1 від 16.12.2024 відповідно.

При цьому, оскільки саме прийняття вказаних рішень слугувало підставами для прийняття карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці, суд вважає, що вказані картки відмови також підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено 30280,00 грн судового збору згідно платіжної інструкції №3347 від 010.02.2025 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА» судового збору у розмірі 30280,00 грн сплачені відповідно до платіжної інструкції №3347 від 010.02.2025 року.

Керуючись ст. ст. 2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА» до Одеської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000029/1 від 26.11.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500090/2024/000190 від 26.11.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000037/1 від 03.12.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500090/2024/000201 від 03.12.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000042/1 від 12.12.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500090/2024/000206 від 12.12.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000043/1 від 14.12.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500090/2024/000209 від 14.12.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000045/1 від 16.12.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500090/2024/000211 від 16.12.2024.

Стягнути з Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (адреса: 68094, Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, буд. 1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА» (адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 30280,00 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислове об`єднання «АРІСТА» (адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, )

Одеська митниця як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (адреса: 65078, м. Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія, буд. 21 А, , ел. пошта , тел. 96)

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА