Справа № 505/1300/25
Суддя: Івінський О. О.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/1300/25
Провадження № 2-а/505/101/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2025 місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О. О.

при секретарі Маролі К.В.,

за участі:

представника позивача Байдич Р.О.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2025 року позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить про затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до шести місяців, а саме до 17 жовтня 2025 року, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В обґрунтування позову покликається на те, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без документів що посвідчують його особу, 17 квітня 2025 року о 22 год. 56 хв. на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону на північно-західній околиці н.п. Йосипівка, Роздільнянського району Одеської області на відстані до 300 метрів від 2 лінії державного кордону було виявлено та затримано громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в групі осіб намагався перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон на вихід з України до Республіки Молдова, в районі проміжного прикордонного знаку №0438/03 на напрямку с. Йосипівка (Україна) с. Кололсове (Республіка Молдова), в пішому порядку, без документів, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України». Своїми діями Відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Відповідно до ст. 263 КУпАП, 17 квітня 2025 року о 22 год. 56 хв. його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Про затримання позивача було повідомлено Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України. У зв`язку з актом відкритої військової агресії російської федерації проти України та запровадженням правового режиму воєнного стану, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвано, а діяльність посольства та консульських установа держави-агресора на території України припинена. З огляду на зазначене, на даний час унеможливлене надання органам дипломатичної служби України сприяти в інформуванні російської сторони про затримання громадян росії, про що вказується у листі Адміністрації Державної прикордонної служби України №21/35185/0/6-22 від 03.11.2022 року за результатом розгляду листа МЗС від 23.10.2022 №71/16-500-84867 (копія листа Адміністрації Державної прикордонної служби України №21/35185/0/6-22 від 03.11.2022 року додається). В ході роботи з громадянином ОСОБА_1 було виявлено фотокопію паспорта громадянина російської федерації № НОМЕР_3 , виданого відділом УФМС Росії по м. Москва по району Білєрєво, дата видачі 06.04.2015. У поясненнях від 17 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнав факт спроби незаконного перетину держаного кордону України. При цьому вказав, що в Україну потрапив незаконно у 2021 році, зокрема у пішому порядку незаконно перетнув державний кордон на вхід в Україну з російської федерації на території Сумської області. Згідно національних баз даних ОСОБА_1 не є громадянином України та ніколи не звертався про отримання документів, які дають право на проживання/перебування в Україні 19 квітня 2025 року позивачем прийнято рішення про примусове видворення відповідача за межі території України, але виконати вказане рішення у Позивача не має можливості через відсутність у Відповідача відповідних документів, що дають право на перетин державного кордону України.

Ухвалою Котовського міськрайооного суду Одеської області від 21 квітня 2025 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду на 21 квітня 2025 року.

Представник позивача Байдич Р.О. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у адміністративному позові та просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, щовідповідач громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без документів, що посвідчують особу, 17 квітня 2025 року о 22 год. 56 хв. на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону на північно-західній околиці н.п. Йосипівка, Роздільнянського району Одеської області на відстані до 300 метрів від 2 лінії державного кордону в групі осіб намагався перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон на вихід з України до Республіки Молдова, в районі проміжного прикордонного знаку №0438/03 на напрямку с. Йосипівка (Україна) с. Кололсове (Республіка Молдова), в пішому порядку, без документів, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України». Своїми діями Відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 263 КУпАП, 17 квітня 2025 року о 22 год. 56 хв. громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

У поясненнях від 17 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнав факт спроби незаконного перетину держаного кордону України. При цьому вказав, що в Україну потрапив незаконно у 2021 році, зокрема у пішому порядку незаконно перетнув державний кордон на вхід в Україну з російської федерації на території Сумської області.

Згідно національних баз даних ОСОБА_1 не є громадянином України та ніколи не звертався про отримання документів, які дають право на проживання/перебування в Україні

Так, 19 квітня 2025 року начальником відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу НОМЕР_2 прикордонного загону полковником ОСОБА_2 прийнято рішення про примусове видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі території України до країни походження або третьої країни.

З листа Адміністрації Державної прикордонної служби України за № 21-35185/0/6-22-Вих від 03 листопада 2022 року вбачається, що інформування дипломатичного представництва російської федерації про затримання громадян росії не є можливим, та як у зв`язку з актом відкритої військової агресії російської федерації проти України та запровадженням правового режиму воєнного стану, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвано, а діяльність посольства та консульських установа держави-агресора на території України припинена. З огляду на зазначене, на даний час унеможливлене надання органам дипломатичної служби України сприяти в інформуванні російської сторони про затримання громадян росії.

Листом Міністерства закордонних справ за № 21/2/9427-22-вих від 20.10.2022 повідомлено, що у зв`язку з припиненням дипломатичних відносин між Україною та росією, діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Дипломатичними представниками третьої держави наразі не здійснюється представлення інтересів України в росії та, відповідно, рф в Україні. З огляду на вищезазначене, на даний час унеможливлене надання органами дипломатичної служби сприяння в інформуванні російської сторони про затримання громадян рф.

Вирішуючи даний спір у справі, суд виходить з наступного правового регулювання.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773 - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд з України здійснюється, зокрема: іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б підтверджували, що існують передбачені ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстави для перебування іноземця на території України, натомість стороною відповідача також не доведено протилежного.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

Таким чином, затримання іноземця може мати місце або з метою ідентифікації, або з метою забезпечення видворення за межі території України, або з обома складовими цієї мети.

Відповідно до пункту 12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом МВС України № 748/288781 від 29 лютого 2016 року, іноземці та особи без громадянства утримуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства протягом строку, необхідного для виконання постанови суду, зокрема про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України.

Частина 13 ст. 289 КАС України передбачає, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем робляться необхідні запити для ідентифікації особи, проте на час розгляду справи ідентифікувати відповідача не є можливим. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ідентифікований «зі слів».

Аналізуючи вказане, суд зазначає, що підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення видворення за межі території України є невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі.

Таким чином, враховуючи що відповідач був затриманий без документів, що посвідчують особу/ дають право на перебування на території України, що у відповідача відсутнє джерело доходу на території України, відсутня інформація про родичів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Підстав для застосування щодо відповідача положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» в судовому засіданні не встановлено.

Згідно з ч. ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 246, 250, 289, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до шести місяців, а саме до 17 жовтня 2025 року, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2025 року.

Суддя О.О. Івінський