Справа № 520/29671/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Кухар М.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 р. Справа № 520/29671/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024, по справі № 520/29671/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ"

до Харківської митниці

про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000314/2 від 26.04.2024.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.24 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів UA807000/2024/000314/2 від 26.04.2024.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що під час здійснення митного контролю електронної митної декларації, поданої позивачем, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом 105-2 (контроль правильності визначення митної вартості), що стало підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. Крім того, наданий до митного оформлення прайс-лист від 17.04.2023 б/н виданий продавцем безпосередньо ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" та не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи і торгівлю 1994 року. Зазначав, що контракт від 10.01.2023 № 23-Rollyx не засвідчений підписом продавця, що суперечить вимогам ст. 207 Цивільного кодексу України. Також позивачем надана до митного контролю CMR № А771461, яка не містить усіх числових значень складової митної вартості.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 25.04.2024 позивачем на підставі контракту № 23-Rollyx від 10.01.2023 на територію України був ввезений товар: конструкційні частини меблів - коліщата для меблів, країна виробництва: Чехія.

Товар був ввезений окремою партією, для митного оформлення позивачем 25.04.2024 складена окрема митна декларація № 24UA36U2.

Під час контролю митної вартості товару за митною декларацією № 24UA36U2 від 25.04.2024 відповідачем оформлений запит (електронне повідомлення декларанту) № 26417 від 25.04.2024, відповідно до якого, у зв`язку зі спрацюванням профілю ризику АСАУР "Інспектор2006" позивачу було запропоновано надати інформацію про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

14.06.2024 декларант у відповідь надав лист №14.06.2024/3 про надання письмової інформації у порядку п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України.

Харківською митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2024/000314/2 від 26.04.2024, відповідно до якого, встановлено, що декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, визначену за ціною угоди, не надано усіх відомостей щодо складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Також Харківською митницею Державної митної служби України видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000365.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача є неправомірними, оскільки позивачем до митного оформлення надано всі необхідні документи, які підтверджують правомірність та обґрунтованість застосування ним першого методу визначення митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч. ч 2, 3, 5 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст. 59, 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 57 Митного кодексу України при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларантові. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.

Колегія суддів зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 19.03.2019 по справі № 810/4116/17, від 13.10.2020 по справі № 826/13139/15.

При цьому, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі № 809/1469/16, від 01.04.2021 по справі № 260/695/19.

Судовим розглядом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством "НОВИЙ СТИЛЬ" (покупець) та компанією ROLLYX s.r.o. (продавець) укладено контракт № 23-Rollyx від 10.01.2023, на підставі якого 25.04.2024 позивачем на територію України був ввезений товар: конструкційні частини меблів - коліщата для меблів, країна виробництва: Чехія.

Відповідно до п. 1.1. контракту продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступну продукцію: меблеві ролики, ролики для стільців на умовах, викладених у цьому контракті.

Згідно з п.3.1. контракту продавець поставляє покупцю товар на умовах FCA Люстенице, за адресою вул. Зелена, 422. Умови поставки конкретної партії товару вказуються у відповідному інвойсі та специфікації.

Відповідно до п.5.2. Контракту, оплата товару повинна здійснюватися покупцем на підставі інвойсів протягом 95 днів з моменту поставки товару покупцю.

Інвойсом № 2240341 від 17.04.2024 визначені асортимент, умови постачання товару та ціна товару, яка становить 17 413,10 (сімнадцять тисяч чотириста тринадцять євро, 10 євроцентів) євро.

Товар був ввезений окремою партією, для митного оформлення позивачем 25.04.2024 складена окрема митна декларація № 24UA36U2.

На підтвердження митної вартості товару позивачем були подані документи, в тому числі обов`язкові документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України: митна декларація 24UA36U2; контракт № 23-Rollyx від 10.01.2023; комерційний інвойс №2240341 від 17.04.2024 (з перекладом); договір на транспортно - експедиторські послуги №02052022 від 02.05.2022; рахунок на оплату транспортно - експедиторських послуг №150 від 19.04.2024; довідка про вартість перевезення №19/04/24 від 19.04.2024; калькуляція транспортних витрат № б/н від 22.04.2024; копія експортної декларації країни відправлення № 24CZR0A5 від 17.04.2024; пакувальний лист; прайс виробника від 17.04.2023.

В ході судового розгляду встановлено, що рішення митного органу про коригування митної вартості прийняті з огляду на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, не надано всіх витребуваних додаткових документів, подані декларантом, документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

В обґрунтування вказаного рішення зазначено наступне:

- наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром по даному підприємству;

- контракт від 03.02.2023 №East-03 не засвідчений підписом Продавця (особи, уповноваженої на укладання контракту), що не відповідає вимогам ст. 207 Цивільного кодексу України «Вимоги до письмової форми правочину»;

- відсутній прайс-лист виробника товару, передбачений умовами п.3.7. контракту від 03.02.2023 № East-03;

- наданий до митного оформлення прайс-лист від 17.04.2024 б/н є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо АТ "Новий стиль" та не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів)на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців;

- в гр. 4 CMR №А771461 не вказано географічний пункт завантаження, вказано лише CZ (Чехія), тобто, можливо, не включені всі складові до розрахунку митної вартості.

Отже, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в розрізі висновків митного органу, що покладені в основу оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо посилань митного органу на про спрацювання ризиків АСАУР колегія суддів зазначає, що цінова інформація, викладена в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками Держмитслужби (АСАУР) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації, поданій позивачем, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржуване рішення відповідача не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості такого товару, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товару, відсутнє її коригування, не зазначено фактів, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості, тощо.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення (подібного, а не аналогічного товару) не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, а тому не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо, а лише посилання на номер та дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості та не зазначено докладної, інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні.

Однак, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 26.02.2019 у справі №808/454/18, від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а, від 02.03.2018 у справі №804/2997/17.

Застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 р. у справі № 520/10381/2020.

Стосовно посилань митного органу на те, що наданий до митного оформлення прайс-лист від 17.04.2024 б/н виданий продавцем безпосередньо ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" та не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи і торгівлю 1994 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України визначено перелік обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких відсутні такі документи як прайс-лист.

При цьому, до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-лист виробника, а й інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару.

Слід вказати, що за умовами контракту від 10.01.2023 № 23-Rollyx ціна за по конкретній партії товару узгоджується та встановлюється в специфікаціях та інвойсах на кожну окрему партію товару, а не прайс-листами.

Прайс-лист (прейскурант) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Вказаний документ не є обов`язковим документом для підтвердження заявленої митної вартості товару, а отже особливості його оформлення, на які посилається відповідач, не свідчать про недостовірність заявлених декларантом відомостей, у зв`язку з чим наявність, відсутність чи будь-які недоліки такого документу, як прайс лист, не можуть бути покладені в основу прийняття рішення про коригування митної вартості.

Аналогічні висновки щодо оцінки прайс-листа, як документа, який підтверджує митну вартість товарів, сформовано Верховним Судом, зокрема у постанові від 28.02.2024 № 815/1460/18.

Також Верховний Суд у постанові від 10.05.2023 у справі № 815/1780/17 зазначив, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, а тому будь-які сумніви у правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу щодо необхідності коригування митної вартості товару. Крім того, прайс-лист не є основним документом на підтвердження митної вартості товару, в зв`язку з чим будь-які сумніви в правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару.

На підтвердження наявності даних для визначення митної вартості за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) у відповідності до п.4.1. контракту від 10.01.2023 № 23-Rollyx позивачем було надано інвойс № 2240341 від 17.04.2024 року (з перекладом) - ціна товару, визначена у наданому позивачем інвойсі відповідає задекларованій позивачем ціні товарів. Наявність інвойсу № 2240341 від 17.04.2024 року не було взято до уваги відповідачем.

Рахунок-фактура (інвойс) в силу положень ч. 2 ст. 53 МК України, є одним із основних документів, разом із зовнішньоекономічним контрактом, які в сукупності підтверджують митну вартість товару та пояснюють числові значення складових митної вартості, на підставі яких саме і проводився розрахунок митної вартості декларантом.

Оскільки прайс-лист є лише додатковим документом, який подається на підтвердження митної вартості товарів, він не має визначального значення для встановлення митної вартості. Ціна за товар у межах контракту від 10.01.2023 № 23-Rollyx узгоджується у специфікаціях та інвойсах, а поданий інвойс № 2240341 від 17.04.2024 підтверджує задекларовану вартість. Отже, відсутність або недоліки прайс-листа не можуть бути підставою для коригування митної вартості.

Щодо посилання відповідача на те, що контракт від 10.01.2023 №23-Rollyx не засвідчений підписом продавця, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається зі змісту вказаного контракту (а.с. 25-32), в його преамбулі визначено, що від імені продавця Rollyx s.r.o. діє на підставі Статуту директор М. Ванкова/ M. Vankova, а в розділі контракту "ПІДПИСИ/SIGNUTURES" з боку продавця наявний підпис з розшифровкою "М. Vankova" та печатка продавця.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної відхиляє дане посилання відповідача, оскільки договір відповідає вимогам статті 207 Цивільного кодексу України.

Щодо доводів відповідача про те, що надана до митного контролю CMR - міжнародна товарно-транспорта накладна № А 771461 не містить усіх числових значень складових митної вартості колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач у поданій апеляційній скарзі зазначив, що надана до митного контролю CMR - міжнародна товарно-транспорта накладна № А 771461 не містить усіх числових значень складових митної вартості. Зокрема, розділи, обов`язкові для заповнення порожні або не містять даних, а саме: графа 4 передбачає наявність місце і дату навантаження, вказано лише CZ (Чехія), тобто, можливо, не виключені всі складові до розрахунку митної вартості; у графі 15 зазначаються умови оплати, що повинна відповідати інвойсу, у зв`язку з тим, що графа порожня, перевірити інформацію у митному органу немає можливості; графа 17 передбачає наявність реквізитів агента (експедитора), який контролює дане перевезення.

Відповідно до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (Закон України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 № 57-V) - при міжнародних вантажних автомобільних перевезеннях застосовується вантажна накладна CMR.

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів вантажна накладна містить такі дані: а) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; c) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; e) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; i) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.

Щодо запису у графі 4 CMR суд апеляційної інстанції враховує, що істотні умови щодо перевезення узгоджуються перевізником і АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" в заявці на перевезення, відповідно до договору від 02.05.2022 № 02052022 на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Крім того, позивачем було надано довідку про транспортні витрати від 19.04.2024 року, вих.№19/04/24 у якій визначено детальний маршрут доставки вантажу автомобілем ДАІ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Таким чином, неповне заповнення окремих граф CMR не впливає на можливість і достовірність визначення митної вартості товару.

Посилання відповідача на те, що графи 15 та 17 CMR не містять усіх числових значень складових митної вартості, колегія суддів не приймає, у зв`язку з тим, що відсутність інформації в зазначених графах не була підставою прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000314/2 від 26.04.2024.

Отже, твердження митного органу щодо наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом не знайшло свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду.

Натомість, позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає вірними висновки суду першої інстанції, що подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості.

В свою чергу, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, спірне рішення про коригування митної вартості товарів прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 по справі № 520/29671/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов