Справа № 200/147/25
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 200/147/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу за адміністративним позовом адвоката Щербініна Євгена Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 адвокат Щербінін Євген Миколайович, що діє в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якій просить визнати протиправним та скасувати наказ № 212 від 24.01.2024 командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування стосовно майора ОСОБА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно наказу №312 від 14.01.2024 командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування за фактом втрати зброї через неправомірні дії та неналежне ставлення до виконання службових обов`язків 24.02.2022 року майором ОСОБА_1 » а саме: АКМ №№ГЯ3655, НОМЕР_2 , ГЯ4787, ГЯ2345, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , також за порушення виконання службових обов`язків та низькій рівень виконавчої дисципліни, враховуючи вимоги статей 6, 8, 10, 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» притягнути до матеріальної відповідальності та стягненню з позивача 288 351 грн.

Відносно позивача було проведено службове розслідування 14.01.2024 та притягнуто до матеріальної відповідальності згідно витягу з наказу № 212 від 24.01.2024 на загальну суму: 288 351( двісті вісімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят одну ) гривню 00 ( нуль) копійок, про що позивач дізнався випадково 25.07.2024 під час проходження обхідного листа № 663404 від 25.07.2024 на переведення до іншої військової частини. Позивач не знав і не міг знати про те, що відносно нього проводилося службове розслідування, тому що відбував покарання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року, яким позивача було засуджено за ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України на 2 роки тримання у дисциплінарному батальйоні, в подальшому був умовно-достроково звільнений для проходження військової служби до своєї військової частини згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року.

Однак згідно п.2,3 розділу VI «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). Примірники акта службового розслідування надсилаються службовим особам, яких стосуються наведені у висновку пропозиції, та до відповідних структурних підрозділів органів військового управління, от же в матеріалах службового розслідування відсутні докази про вручення та ознайомлення позивача з даними документами, хоча відповідачу було відомо місце відбування покарання на час проведення службового розслідування.

Відповідно до наказу № 312 від 14 січня 2024 року зазначено: «призначення службового розслідування за фактом втрати зброї через неправомірні дії та неналежне ставлення до виконання службових обов`язків 24.02.2022 майором ОСОБА_1 а саме: АКМ №№ГЯ3655, ГЯ1349, ГЯ4787, ГЯ2345, ГЯ2625, 736975, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , 651096, 61352, лейтенантом ОСОБА_2 , командиром зенітно-ракетного взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 проведено службове розслідування, з метою встановлення наявності чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, їх обставин (час, місце), причини і умови, наслідки, осіб, з вини яких трапилась подія, та осіб, дії, чи бездіяльність яких спричинили шкідливі наслідки або створили загрозу для їх спричинення, конкретних неправомірних дій військовослужбовців, якими вчинено правопорушення».

Вважає, що така підстава передбачена розділом II Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 як «втрата або викрадення зброї чи боєприпасів» не доведена Відповідачем зовсім. Під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальної справи №204/8430/23 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року відносно позивача проведено повне, всебічне, не упереджене розслідування, за результатами якого позивачу не встановлено відношення останнього до втрати зброї, а навпаки підтверджено зворотній факт, за яке останній відбув кримінальне покарання.

На сьогоднішній день з позивача незаконно стягується щомісяця грошове забезпечення згідно виписки фінансово-економічного відділу.

Вважає спірний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.01.2025 справу № 200/147/25 передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

07.02.2025 справа надійшла до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу (представнику позивача) протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника) заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

17.02.2025 від представника позивача на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, надав клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); що питання дотримання строків звернення до суду потребує розгляду в ході судового розгляду з урахуванням всіх фактичних обставин справи.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 поновлено позивачу строк звернення до суду з цим позовом.

25.02.2025 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, зокрема, таке.

Зміст позову та підстави звернення ОСОБА_1 до суду фактично зводяться до непогодження позивача із наказом, за яким його притягнуто до матеріальної відповідальності.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно статтям 1-2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Розділ ІІІ Дисциплінарного статуту визначає стягнення за порушення військової дисципліни.

Згідно з статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

Підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення. При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Пункти 4, 5 частини першої статті 1 Закону №160-IX установлюють, що матеріальна відповідальність - це вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Пряма дійсна шкода (далі - шкода) - це збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Закону №160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Частиною 2 ст.3 Закону №160-ІХ визначено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Згідно з ч.1, 3 ст. 6 Закону №160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 16 Статуту ВС визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Так, наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 №359 затверджено Інструкцію про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України (далі - Інструкція № 359).

Ця Інструкція визначає порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів до неї військовослужбовцям у структурних підрозділах Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України та Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (далі - структурні підрозділи), командуваннях видів Збройних Сил України, інших органах військового управління (далі - органи військового управління), військових частинах (на кораблях), військових навчальних закладах, установах та організаціях Міністерства оборони України, Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військові частини), а також національному персоналу з числа військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, який бере участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (далі - національний персонал).

Відповідно до ст. 3 Закону №160 підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність (ч.1). Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди (ч.2).

В розділі ІІ Закону №160 визначено 3 види матеріальної відповідальності, а саме обмежена матеріальна відповідальність, повна та підвищена матеріальна відповідальність.

Відповідно до ст. 6 Закону №160, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей (ч.1). Особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України (.3).

Отже, підстави та умови притягнення позивача до матеріальної відповідальності передбачені ст. 3 Закону №160. Лише при наявності й доведеності існування всіх передбачених спеціальним законом умов, можливо притягнути військовослужбовця до матеріальної відповідальності.

З матеріалів службового розслідування «За фактом втрати зброї через неправомірні дії та неналежне ставлення до виконання службових обов`язків 24.02.2022 року майором ОСОБА_3 , а саме: АКМ №№ ГЯ3655, НОМЕР_2 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_11 » встановлено, що через неправомірні дій та неналежне виконання обов`язків військової служби та службових обов`язків майором ОСОБА_3 , колишнім заступником командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 втрачено майно взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , а саме: АКМ №№ ГЯ3655, ГЯ1349, ГЯ4787, ГЯ2345, ГЯ2625, 736975, 551768, КТ2638, 651096, 613523.

Згідно накладної №928 на видавання (здавання) військового майна у військовій частині НОМЕР_1 від 20.01.2020 встановлено, що 20.01.2020 служба ракетно-артилерійського озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 передала, а взвод матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 одержав 7,62 мм автомати АКМ №№ ГЯ3655, ГЯ1349, ГЯ4787, ГЯ2345, ГЯ2625, 736975, 551768, КТ2638, 651096, 613523.

В своєму поясненні старший сержант ОСОБА_4 , командир взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 зазначив, що станом на 24.02.2022 року командиром взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 був сержант ОСОБА_5 .

Так, орієнтовно 24.02.2022 року, близько 22 години, в населеному пункті Зачатівка Волноваського району Донецької області, майор ОСОБА_6 , на той час заступник командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на тиловому пункті управління, у зв`язку із загостренням бойової обстановки, початком повномасштабного вторгнення незаконних збройних формувань, склав у багажне відділення автомобіля НІВА червоного кольору документацію та зброю взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у тому числі: 7,62 мм автомати АКМ №№ ГЯ3655, ГЯ1349, ГЯ4787, ГЯ2345, ГЯ2625, 736975, 551768, КТ2638, 651096, 613523 та виїхав у невідомому напрямку. В цей час, сержант ОСОБА_5 перебував в іншому місці, на командному пункті мотопіхотного батальйону, про вказані обставини обізнаний не був.

Майор ОСОБА_6 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, його місцезнаходження невідоме. По факту та по обліках взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 вказана зброя рахується втраченою. Встановити та/або відшукати втрачену зброю та документи не вдалося. З початку 2022 року населений пункт Зачатівка знаходиться в окупації.

В своєму поясненні солдат ОСОБА_7 , водій 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 зазначив, що у запитуваний період він перебував на посаді водія-заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Так, орієнтовно 24.02.2022 року, близько 22 години, в населеному пункті Зачатівка Волноваського району Донецької області, майор ОСОБА_6 , на той час заступник командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , для уникнення оточення та мінімізації наслідків ворожого обстрілу тилового пункту управління мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , склав у автомобіль НІВА червоного кольору документи та зброю (у тому числі облікований за солдатом ОСОБА_8 АКМ № НОМЕР_2 , копію військового квитка із записом про закріплення зброї надав) взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та вибув у невідомому напрямку. Як з`ясувалося пізніше, майор ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину, на даний час відбуває кримінальне покарання. Місцезнаходження вказаного майна встановити не вдалося. Населений пункт Зачатівка Донецької області знаходиться в окупації.

Відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 №4145дск від 13.06.2020 року, запис №1716, крім іншого встановлено, що 24.02.2022, о 22 годині 15 хвилин, майор ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2022 №154 встановлено, що відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», майору ОСОБА_9 , заступнику командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , який самовільно залишив військову частину, призупинено дію контракту та військову службу у Збройних Силах України з 21.05.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_12 від 30.05.2022 року №168. Облікові документи направлено до Кадрового центру Збройних Сил України.

Із вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2023 у справі №204/8430/22 також встановлено, що з жовтня 2021 року особовий склад військової частини НОМЕР_1 , у тому числі й майор ОСОБА_6 , виконував завдання за призначенням у районі проведення Операції об`єднаних сил на території Волноваського району Донецької області.

Разом з тим, майор ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 12, 16, 76, 77, 105, 106, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 07.03.2022 року, тобто в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, бажаючи назавжди ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації мотопіхотного батальйону у с. Зачатівка Волноваського району Донецької області, а вільний час використовував на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

26.08.2022 майора ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, у зв`язку із чим останній припинив вчинення зазначеного триваючого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.

Крім того, майор ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 11, 16, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 177, 178 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 року №2471-ХІІ, п. п. 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року за №576, 07.03.2022 року, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи безперешкодний доступ до усього майна мотопіхотного батальйону вказаної військової частини, перебуваючи за місцем тимчасової дислокації мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , протиправно безоплатно вилучив військове майно військової частини НОМЕР_1 7,62 мм автомат АКМС №ЗВ2222, залишковою вартістю 2 616,79 грн. із бойовими припасами до нього 7,62 мм проміжними патронами 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, у кількості 89 шт., залишковою вартістю 21,16 грн., а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт., залишковою вартістю 55,14 грн., з кімнати для зберігання зброї та боєприпасів мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Продовжуючи реалізовувати кримінально-протиправний умисел, спрямований на привласнення зброї та бойових припасів, які є військовим майном, закріпленим на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, майор ОСОБА_6 , 07.03.2022 перемістив зазначене вище військове майно військової частини НОМЕР_1 7,62 мм автомат АКМС №ЗВ2222, залишковою вартістю 2 616,79 грн., із бойовими припасами до нього 7,62 мм проміжними патронами 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, у кількості 89 шт., залишковою вартістю 21,16 грн., а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт., залишковою вартістю 55,14 грн., що було попередньо привласнено ним, з місця тимчасової дислокації мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням невстановленого в ході досудового слідства транспортного засобу, де протиправно утримував вказане військове майно та володів ним, не вживаючи заходів щодо його повернення військовій частині НОМЕР_1 до 26.08.2022.

26.08.2022 в ході проведеного обшуку у житлі майора ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено військове майно військової частини НОМЕР_1 7,62 мм автомат АКМС №ЗВ2222, залишковою вартістю 2 616,79 грн., із бойовими припасами до нього 7,62 мм проміжними патронами 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, у кількості 89 шт., залишковою вартістю 21,16 грн., а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт., залишковою вартістю 55,14 грн.

Також, майор ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 11, 16, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 177, 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 року №2471-ХІІ, п. п. 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року за №576, 07.03.2022 року, не маючи відповідного дозволу на транспортування, переміщення, носіння вогнепальної зброї, бойових припасів, незаконно перемістив вогнепальну зброю 7,62 мм автомат АКМС № НОМЕР_13 , бойові припаси 7,62 мм проміжні патрони 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї у кількості 89 шт., а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт., що були попередньо привласнені ним, з місця тимчасової дислокації мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням невстановленого в ході досудового слідства транспортного засобу, тим самим вчинивши носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та просив суворо не карати.

Вказаним вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2023 у справі №204/8430/22 ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 410 КК України, та призначено йому покарання: - за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців; - за ч. 4 ст. 408 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців; - за ч. 4 ст. 410 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Враховуючи відсутність військовослужбовця на службі у військовій частині НОМЕР_1 , відібрати пояснення у майора ОСОБА_10 не вдається за можливе (на момент проведення службового розслідування).

Згідно п. 2 резолютивної частини витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.10.2023 року №6893 «Про результати службового розслідування» встановлено, що факт викрадення майна мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 , а саме: 7,62 мм автомату АКМС №ЗВ2222 1962 р.в., вартістю 3 051,18 (три тисячі п`ятдесят одну гривню вісімнадцять копійок) гривень, а також втрата майна мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 , а саме: 7,62 мм автомату АКМС №ПВ8680 1963 р.в. вартістю 3 051,18 (три тисячі п`ятдесят одну гривню вісімнадцять копійок) гривень, підтверджено.

Беручи до уваги вказане, мають місце наступні порушення: ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно яких передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

В силу абз. 4 та абз. 5 п. 11 розділу 1 частини I Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на військовослужбовців покладено обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно. Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові (п. 12 розділу 1 частини I Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Згідно відомості №2278/16-203 визначення залишкової вартості номенклатури засобів ближнього бою та розвідки озброєння, залишкова вартість наступного майна, зокрема: - 7,62 мм автомата АКМ №ГЯ3655 складає: 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка; - 7,62 мм автомата АКМ №ГЯ1349 складає: 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка; - 7,62 мм автомата АКМ №ГЯ4787 складає: 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка; - 7,62 мм автомата АКМ №ГЯ2345 складає: 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка; - 7,62 мм автомата АКМ №ГЯ2625 складає: 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка; - 7,62 мм автомата АКМ №736975 складає: 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка; - 7,62 мм автомата АКМ №551768 складає: 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка; - 7,62 мм автомата АКМ №КТ2638 складає: 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка; - 7,62 мм автомата АКМ №651096 складає: 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка; - 7,62 мм автомата АКМ №613523 складає: 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка.

Враховуючи вказане, загальна залишкова вартість 7,62 мм автоматів АКМ №№ ГЯ3655, ГЯ1349, ГЯ4787, ГЯ2345, ГЯ2625, 736975, 551768, КТ2638, 651096, 613523 номенклатури засобів ближнього бою та розвідки озброєння складає: 28 835 (двадцять вісім тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 10 (десять) копійок.

Відповідно до п. «5» ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано. Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення.

Особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру.

Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі»).

Згідно Переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року №604, уся вогнепальна зброя калібром до 30 мм відшкодовується у десятикратному розмірі.

В даному випадку, з урахуванням кратності загальної залишкової вартості втраченої зброї, загальний розмір спричиненої шкоди складає: 288 351 (двісті вісімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок.

Щодо не ознайомлення позивача з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2024 року № 212 «Про результати службового розслідування» під підпис.

Однак, вказане не спричинило суттєвих негативних наслідків для позивача, оскільки не перешкодило йому звернутись до суду з позовом про оскарження вказаного наказу.

Стосовно доводів про не ознайомлення з актом необхідно зазначити, що Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608 (зі змінами) не закріплено обов`язок осіб, які проводять службове розслідування ознайомлювати військовослужбовця з актом службового розслідування, натомість, вказаний Порядок від 21.11.2017 року №608 (абз. 2 п. 3 розділу VІ) надає право військовослужбовцю ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником).

Доказів того, що позивач звертався до відповідача з рапортами про надання йому для ознайомлення акту службового розслідування чи матеріалів службового розслідування, а останній відмовив в їх задоволенні не надано (відсутні).

Більш того, згідно п. 3 наказової частини наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2024 року № 212 «Про результати службового розслідування», за неналежне виконання службових обов`язків та низькій рівень виконавчої дисципліни, враховуючи вимоги ст. ст. 6, 8, 10, 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», майора ОСОБА_10 за завдану державі шкоду притягнуто до матеріальної відповідальності та стягнуто з останнього 288 351 (двісті вісімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят одна) гривню 00 (нуль) копійок.

Між тим варто зауважити, що на час службового розслідування майор ОСОБА_6 був таким, що відсутній на службі у військовій частині НОМЕР_1 (витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2022 №154 наявний в матеріалах службового розслідування).

З огляду на наведене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_14 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується відомостями з паспорта громадянина України серії НОМЕР_15 , довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідчення серії НОМЕР_16 .

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.08.2019 року №230 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 : капітана ОСОБА_11 , військовослужбовця за контрактом строком на 3-и (три) роки, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , який призначений наказом командира військової частини НОМЕР_12 (по особовому складу) наказом від 24.07.2019 року № 151 на посаду ЗАСТУПНИКА КОМАНДИРА МОТОПІХОТНОГО БАТАЛЬЙОНУ З ТИЛУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 СУХОПУТНИХ ВІЙСЬК ЗБРОЙНИХ СИЛ УКРАЇНИ, ВОС-2301003, з 05 серпня 2019 року поставити на всі види забезпечення.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.06.2021 року №154 нижчепойменованих військовослужбовців зарахувати на усі види забезпечення в зв`язку з поверненням до частини після самовільного залишення частини а саме неповерненням з відрядження: майор ОСОБА_6 , заступник командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 . Зарахувати на продовольче забезпечення з 03 червня 2021 року за коефіцієнтом продовольчого забезпечення 1,1. Зарахувати на грошове забезпечення з 02 червня 2021 року.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.03.2022 №69 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що вибули із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, після виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: нижчепойменованих військовослужбовців зняти з усіх видів забезпечення в зв`язку з самовільним залишенням частини: майор ОСОБА_6 , заступник командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 . Зняти з грошового забезпечення з 08 березня 2022 року. Зняти з продовольчого забезпечення з 09 березня 2022 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2022 №154 відповідно до частини другої статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу нижчепойменованим особам офіцерського складу ПРИЗУПИНИТИ військову службу та дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України: майора ОСОБА_11 , заступника командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України, який самовільно залишив військову частину 08 березня 2022 року (дезертирував), увільненого від займаної посади та якому призупинено військову службу у Збройних Силах України з 21 травня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_12 від 30.05.2022 № 168. Облікові документи направити до Кадрового центру Збройних Сил України. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_12 від 30.05.2022 № 168. витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.05.2022 № 0000206.

24.04.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська постановлено вирок у справі № 204/8430/22, який згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень набрав законної сили 25.05.2023, яким ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.408, ч.4 ст.410 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 1 (одного) року тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців;

-за ч.4 ст.408 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців;

-за ч.4 ст.410 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з 26 серпня 2023 року, зарахувавши ОСОБА_1 відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення за правилами п.1 ч.1 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

У мотивувальній частині вироку зазначено таке.

«..З жовтня 2021 року особовий склад військової частини НОМЕР_1 , у тому числі й майор ОСОБА_1 , виконував завдання за призначенням у районі проведення Операції об`єднаних сил на території Волноваського району Донецької області.

24.02.2022 військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

…Разом з тим, майор ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 12, 16, 76, 77, 105, 106, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 07.03.2022, тобто в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, бажаючи назавжди ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації мотопіхотного батальйону у с.Зачатівка Волноваського району Донецької області, а вільний час використовував на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

26.08.2022 майора ОСОБА_1 затримано в порядку ст.208 КПК України старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, у зв`язку із чим останній припинив вчинення зазначеного триваючого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.

Крім того, майор ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.11, 16, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.177, 178 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ, п.п.11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за №576, 07.03.2022, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи безперешкодний доступ до усього майна мотопіхотного батальйону вказаної військової частини, перебуваючи за місцем тимчасової дислокації мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , протиправно безоплатно вилучив військове майно військової частини НОМЕР_1 7,62 мм автомат АКМС №ЗВ2222, залишковою вартістю 2616,79 грн із бойовими припасами до нього 7,62 мм проміжними патронами 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, у кількості 89 шт, залишковою вартістю 21,16 грн, а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт, залишковою вартістю 55,14 грн, з кімнати для зберігання зброї та боєприпасів мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Продовжуючи реалізовувати кримінально-протиправний умисел, спрямований на привласнення зброї та бойових припасів, які є військовим майном, закріпленим на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, майор ОСОБА_1 , 07.03.2022 перемістив зазначене вище військове майно військової частини НОМЕР_1 7,62 мм автомат АКМС № ЗВ2222, залишковою вартістю 2616,79 грн, із бойовими припасами до нього 7,62 мм проміжними патронами 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, у кількості 89 шт, залишковою вартістю 21,16 грн, а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт, залишковою вартістю 55,14 грн, що було попередньо привласнено ним, з місця тимчасової дислокації мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням невстановленого в ході досудового слідства транспортного засобу, де протиправно утримував вказане військове майно та володів ним, не вживаючи заходів щодо його повернення військовій частині НОМЕР_1 до 26.08.2022.

26.08.2022 в ході проведеного обшуку у житлі майора ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено військове майно військової частини НОМЕР_1 7,62 мм автомат АКМС №ЗВ2222, залишковою вартістю 2616,79 грн, із бойовими припасами до нього 7,62 мм проміжними патронами 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, у кількості 89 шт, залишковою вартістю 21,16 грн, а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт, залишковою вартістю 55,14 грн.

Також, майор ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.11, 16, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.177, 178 Цивільного кодексу України, п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ, п.п.11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за №576, 07.03.2022, не маючи відповідного дозволу на транспортування, переміщення, носіння вогнепальної зброї, бойових припасів, незаконно перемістив вогнепальну зброю 7,62 мм автомат АКМС № НОМЕР_13 , бойові припаси 7,62 мм проміжні патрони 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї у кількості 89 шт, а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт, що були попередньо привласнені ним, з місця тимчасової дислокації мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням невстановленого в ході досудового слідства транспортного засобу, тим самим вчинивши носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати кримінально-протиправний умисел, спрямований носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, майор ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.11, 16, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.177, 178 Цивільного кодексу України, п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ, п.п.11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за №576, у період часу з 07.03.2022 по 26.08.2022, не маючи відповідного дозволу на зберігання вогнепальної зброї, незаконно, протиправно зберігав вогнепальну зброю 7,62 мм автомат АКМС № ЗВ2222, бойові припаси 7,62 мм проміжні патрони 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї у кількості 89 шт, а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт, що були попередньо привласнені ним, у житловому будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим вчинивши зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

26.08.2022 в ході проведеного обшуку у житлі майора ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено вогнепальну зброю 7,62 мм автомат АКМС № ЗВ2222 із бойовими припасами до нього 7,62 мм проміжними патронами 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, у кількості 89 шт, а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та просив суворо не карати».

Згідно із резолютивною частиною вироку, речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 26.08.2022, а саме: автомат АКМС та 3 магазини до нього із патронами; патрони у кількості 4 шт повернути військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.01.2024 № 312 «Про призначення службового розслідування» згідно рапорту № 1520 від 11.01.2024 майора ОСОБА_12 , за фактом втрати зброї через неправомірні дії та неналежне ставлення до виконання службових обов`язків 24.02.2022 майором ОСОБА_1 , а саме: АКМ № ГЯ3655, № ГЯ1349, № ГЯ4787, № ГЯ2345, № ГЯ2625, № 736975, № 551768, № КТ2638, №651096, № 613523, наказано командиру зенітного ракетного взводу мотопіхотного батальйону, лейтенанту ОСОБА_2 , провести службове розслідування у встановлений законом термін. В ході розслідування встановити наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначене службове розслідування, її обставини (час, місце) і наслідки, осіб, з вини яких трапилась подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх сприяння; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, якими вчинено правопорушення.

Рапорт командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 командиру військової частини НОМЕР_1 про втрату майна взводом матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 внаслідок неправомірних дій та неналежного виконання обов`язків військової служби майором ОСОБА_1 , що мало місце 24.02.2022 близько 22:15, датовано 11.01.2024 (вх. № 1520).

Згідно із витягом з журналу бойових дій НОМЕР_17 окремої механізованої бригади від 13.06.2020 № 4145 дск під № 1716 зазначено: самовільно залишив в/ч НОМЕР_1 , зокрема, майор ОСОБА_1 .

Відповідно до накладної від 20.01.2020 № 928 на видавання (здавання) військового майна у військовій частині НОМЕР_1 20.01.2020 МПБ ВМЗ прийнято військове майно 7,62 автомат АКМ №№ ГЯ3655-70, ГЧ1349-70, ГЯ4787-70, ГЯ2345-70; ГЯ2625-70№ 736975-73, 551768-75, КТ2638-66, 651096-75, 613523-75.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.10.2023 № 6893 «Про результати службового розслідування», згідно із яким факт викрадення майна мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а саме: 7,62 мм автомату АКМС № ЗВ2222 1962 р.в., вартістю 3051,18 грн, а також втрата майна мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 , а саме: 7,62 мм автомату АКМС №ПВ8680 1963 р.в. вартістю 3051,!8 грн підтверджено; завдані державі збитки (безповоротні втрати) в десятикратному розмірі, а саме 7,62 мм автомат АКМС № ЗВ2222 1962 р.в. складає 30511,80 грн, 7,62 мм автомат АКМС №ПВ8680 1963 р.в. складає 30511,80 грн, на загальну суму 61023,60 грн віднести на рахунок майора ОСОБА_1 у повному обсязі.

В ході службового розслідування 20.01.2024 допитаний водій 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення ОСОБА_14 , який надав пояснення, що у запитуваний період перебував на посаді водія-заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Орієнтовно 24.02.2022, близько 22 години, в населеному пункті АДРЕСА_2 , майор ОСОБА_1 , на той час заступник командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , для уникнення оточення та мінімізації наслідків ворожого обстрілу тилового пункту управління мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , склав в автомобіль НІВА червоного кольору документи та зброю (в тому числі облікований за ОСОБА_14 №ГЯ1349, копію військового квитка із записом про закріплення цієї зброї надано) взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та вибув у невідомому напрямку. Пізніше стало відомо, що він самовільно залишив військову частину та на даний час відбуває кримінальне покарання. Встановити місцезнаходження вказаного майна не вдалося, населений пункт АДРЕСА_2 знаходиться в окупації.

19.01.2024 допитаний в ході службового розслідування командир взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_15 надав пояснення, згідно із якими станом на 24.02.2022 командиром взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 був сержант ОСОБА_16 . Орієнтовно 24.02.2022, близько 22 години, в населеному пунктів Зачатівка Волноваського району Донецької області, майор ОСОБА_1 , на той час заступник командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на тиловому пункті управління, у зв`язку із загостренням бойової обстановки, початком повномасштабного вторгнення незаконних збройних формувань, склав у багажне відділення автомобіля НІВА червоного кольору документацію та зброю взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у тому числі 7,62 мм автомати АКМ №№ ГЯ3655, ГЯ1349, ГЯ4787, ГЯ2345, ГЯ2625, 736975, 551768, КТ2638, 651096, 613523 та виїхав у невідомому напрямку. В цей же час, сержант ОСОБА_16 перебував в іншому місці, на командному пункті мотопіхотного батальйону, про вказані обставини обізнаний не був. Майор ОСОБА_1 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, його місцезнаходження невідоме. По факту та по обліках взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 вказана зброя рахується втраченою. Встановити та/або відшукати втрачену зброю та документи не вдалося. З початку 2022 року, населений пункт Зачатівка знаходиться в окупації.

24.01.2024 за № 210 затверджено акт службового розслідування, відповідно до якого:

- службове розслідування вважати завершеним;

- факт втрати майна взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , а саме: АКМ №№ ГЯ3655, ГЯ1349, ГЯ4787, ГЯ2345, ГЯ2625, 736975, 551768, КТ2638, 651096, 613523 через порушення приписів ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1, ч.4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.4 та абз.5 п.11 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз. 4 та абз. 5 п.11, п. 12 розділу І частини першої Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, неправомірні дії та неналежне виконання обов`язків військової служби та службових обов`язків майором ОСОБА_1 , колишнім заступником командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 вважати підтвердженим матеріалами службового розслідування;

- за неналежне виконання службових обов`язків та низький рівень виконавчої дисципліни, враховуючи вимоги ст.ст. 6, 8, 10, 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», притягнути до матеріальної відповідальності та стягнути з майора ОСОБА_1 завдану державі шкоду в десятикратному розмірі, на загальну суму 288 351,00 грн.

Згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.01.2012 №212 «Про результати службового розслідування»:

- службове розслідування вважати завершеним;

- факт втрати майна взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , а саме: АКМ №№ ГЯ3655, ГЯ1349, ГЯ4787, ГЯ2345, ГЯ2625, 736975, 551768, КТ2638, 651096, 613523 через порушення приписів ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1, ч.4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.4 та абз.5 п.11 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз. 4 та абз. 5 п.11, п. 12 розділу І частини першої Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, неправомірні дії та неналежне виконання обов`язків військової служби та службових обов`язків майором ОСОБА_1 , колишнім заступником командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 вважати підтвердженим матеріалами службового розслідування;

- за неналежне виконання службових обов`язків та низький рівень виконавчої дисципліни, враховуючи вимоги ст.ст. 6, 8, 10, 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», притягнути до матеріальної відповідальності та стягнути з майора ОСОБА_1 завдану державі шкоду в десятикратному розмірі, на загальну суму 288 351,00 грн.

У акті та наказі від 24.01.2024 № 212 зазначено, що враховучи відсутність військовослужбовця на службі у військовій частині НОМЕР_1 , відібрати пояснення у майора ОСОБА_1 не вдається за можливе.

У акті та наказі від 24.01.2024 № 212 зазначено, зокрема, таке:

«Виходячи із матеріалів службового розслідування вина майора ОСОБА_1 доведена, втрата майна взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , а саме: АКМ №№ ГЯ3655, ГЯ1349, ГЯ4787, ГЯ2345, ГЯ2625, 736975, 551768, КТ2638, 651096, 613523 сталася через порушення приписів ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.1, ч.4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.4 та абз.5 п.11 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз. 4 та абз. 5 п.11, п. 12 розділу І частини першої Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, неправомірні дії та неналежне виконання обов`язків військової служби та службових обов`язків майором ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, можуть мати місце ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 410 Кримінального кодексу України, зокрема, привласнення військового майна або заволодіння ними шляхом шахрайства, вчинені в умовах воєнного стану.

Згідно з п.3 ч.4 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України, досудове розслідування кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), крім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу України здійснюють слідчі органів державного бюро розслідувань.

В даному випадку, розслідування вказаного кримінального правопорушення підслідне Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорськ.

Згідно відомості № 2278/16-2023, визначення залишкової вартості номенклатури засобів ближнього бою та розвідки озброєння, залишкова вартість наступного майна, зокрема:

- 7,62 мм автомата АКМ № ГЯ3655 складає: 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка;

- 7,62 мм автомата АКМ № ГЯ1349 складає: 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка;

- 7,62 мм автомата АКМ № ГЯ4787 складає: 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка;

- 7,62 мм автомата АКМ № ГЯ2345 складає: 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка;

- 7,62 мм автомата АКМ № ГЯ2625 складає: 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка;

- 7,62 мм автомата АКМ № 736975 складає: 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка;

- 7,62 мм автомата АКМ № 551768 складає: 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка;

- 7,62 мм автомата АКМ № КТ2638 складає: 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка;

- 7,62 мм автомата АКМ № 651096 складає: 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка;

- 7,62 мм автомата АКМ № 613523 складає: 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 (п`ятдесят одна) копійка.

Враховуючи вказане, загальна залишкова вартість 7,62 мм автоматів АКМ №№ ГЯ3655, ГЯ1349, ГЯ4787, ГЯ2345, ГЯ2625, 736975, 551768, КТ2638, 651096, 613523 номенклатури засобів ближнього бою та розвідки озброєння складає 28 835 (двадцять вісім тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 10 (десять) копійок…

….В даному випадку, з урахуванням кратності загальної залишкової вартості втраченої зброї, загальної розмір спричиненої шкоди складає 288 351 (двісті вісімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок.

Неправомірні дії (бездіяльність) майора ОСОБА_1 та причинний зв`язок із подією: встановлено.

Вина майора ОСОБА_1 : наявна…».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.04.2024 у справі № 753/5974/24, яка набрала законної сили 04.04.2024, звільнено ОСОБА_1 засудженого вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року за ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України на 2 роки тримання у дисциплінарному батальйоні, від відбування покарання умовно-достроково на невідбутний строк 4 місяці 22 днів.

Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.04.2024 №121 відповідно до частини другої статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, ПОНОВИТИ на військовій службі і ПРИЗНАЧИТИ: майора ОСОБА_10 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_12 (по особовому складу) від 27.04.2024 року № 218 на посаду ОФІЦЕРА РЕЗЕРВУ 7 ЗАПАСНОЇ РОТИ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 , (9) і вважати таким, що з 28 квітня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з тарифним розрядом, 12 шпк «старший лейтенант». Поновити на грошовому забезпеченні з 28 квітня 2024 року. Зарахувати на продовольче забезпечення з 29 квітня 2024 року.

Відповідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.08.2024 №230 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що вибули із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії збройних сил російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: вважати такими, що виключені зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 : майор ОСОБА_6 , НОМЕР_14 , командир 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (шквал) військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_12 (по особовому складу) № 377 від 22.07.2024 на посаду ЗАСТУПНИКА КОМАНДИРА ЗЕНІТНОГО РАКЕТНОГО ДИВІЗІОНУ З ТИЛУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_18 , ВОС 700103 і вважати, що справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби.

Періоди із 09.03.2021 по 17.03.2021 та із 27.03.2021 по 02.06.2021, а також із 08.03.2022 по 28.04.2024 відповідно до п. 5 розділу IV наказу МОУ № 260 від 07.06.2018 до вислуги років в календарному обчисленні не зарахований час самовільного залишення військової частини або місця служби.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У відповідності до частини другої статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 06.12.1991 № 1932-ХІІ «Про оборону України» (далі Закон № 1932-ХІІ), Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ), Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), Законом України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548- XIV (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608 (далі Порядок № 608), Законом України від 03.10.2019 № 160-ІХ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон № 160-ІХ).

Відповідно до частин першої третьої статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 17 Закону № 1932-ХІІ визначено права та обов`язки громадян України у сфері оборони.

Закон № 2232-ХІІ здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина перша статті 1 Закону № 2232-ХІІ).

Згідно із частиною третьою статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина четверта статті 2 Закону № 2232-ХІІ).

Дія Дисциплінарного статуту ЗСУ поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України (стаття 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (стаття 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна досягається шляхом:

виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;

особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;

формування правової культури військовослужбовців;

умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу;

зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих;

підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку;

своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення;

чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості (частина перша статті 56 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Закон №160-ІХ визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності (пункт 4 частини першої статті 1 Закону № 160-ІХ).

Пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано (пункт 5 частини першої статті 1 Закону № 160-ІХ).

Частиною першою статті 3 Закону № 160-ІХ визначено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України (частина третя статті 3 Закону № 160-ІХ).

Статтею 4 Закону № 160-ІХ встановлено, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно із частиною першою статті 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону № 160-ІХ особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 7 Закону № 160-ІХ визначено порядок встановлення розміру завданої шкоди.

Так, розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Якщо строк експлуатації військового та іншого майна на дату його втрати закінчився або неможливо встановити час його втрати, відшкодування шкоди проводиться в розмірі 50 відсотків первинної вартості майна, якого не вистачає, але не нижче вартості металів, у тому числі дорогоцінних, та дорогоцінного каміння, які в ньому містяться, визначеної відповідно до законодавства про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника) (частина друга статті 8 Закону № 160-ІХ).

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (частина четверта статті 8 Закону № 160-ІХ).

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань (частина п`ята статті 8 Закону № 160-ІХ).

Згідно із частиною шостою статті 8 Закону № 160-ІХ за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Статтею сьомою статті 8 Закону № 160-ІХ визначено, що якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Частиною першою статті 9 Закону № 160-ІХ встановлено, що завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: 1) дії непереборної сили; 2) необхідної оборони; 3) крайньої необхідності; 4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; 5) виправданого службового ризику; 6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; 7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування (частина третя статті 9 Закону № 160-ІХ).

Аналіз викладених норм, дає підстави вважати, що підставою для застосування до військовослужбовця відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків, причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою та безпосередня вина особи в завданні шкоди, однак слід зауважити, що обсяг матеріальної відповідальності ставиться у залежність як від форми вини, так і від певних фактичних обставин, за якими власне визначається винуватість особи у заподіянні державі збитків, відповідно і міра вказаного виду юридичної відповідальності.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 608 встановлено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Згідно із п. 5 розділу ІІІ Порядку №608 службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено комісії або військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування (пункт 8 розділу ІІІ Порядку № 608).

Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків (пункт 9 розділу ІІІ Порядку № 608).

Пунктом 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Відповідно до пункту 3 розділу ІV Порядку № 608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (пункт 1 розділу V Порядку № 608).

Згідно із пунктом 3 розділу V Порядку № 608 в описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити (пункт 4 розділу V Порядку № 608).

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування (пункт 5 розділу V Порядку № 608).

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування (пункт 6 розділу V Порядку № 608).

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності (пункт 1 розділу VI Порядку № 608).

Згідно зі статтею 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Оскаржуваним наказом дисциплінарне стягнення до позивача не застосовано, але притягнуто його до матеріальної відповідальності.

Надаючи оцінку дотриманню відповідачем порядку проведення службового розслідування, вимог щодо його повноти та об`єктивності, суд зазначає таке.

У пункті 58 рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) наведено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Критерії щодо обґрунтованості, добросовісності, розсудливості рішення суб`єкта владних повноважень відображені також в пункті 1 розділу ІV Порядку № 608, в якому зокрема, йдеться про те, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника

При цьому описова частина акта службового розслідування має обов`язково містити опис неправомірних дій військовослужбовця, зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; причини та умови, що сприяли правопорушенню.

Суд зауважує, що підставою для проведення службового розслідування став рапорт командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 командиру військової частини НОМЕР_1 про втрату майна взводом матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 внаслідок неправомірних дій та неналежного виконання обов`язків військової служби майором ОСОБА_1 , що мало місце 24.02.2022 близько 22:15, датовано 11.01.2024 (вх. № 1520), в рапорті не зазначено, яким чином і коли саме було виявлено факт втрати майна взводу у зв`язку з неправомірними діями саме позивача через два роки після такої втрати.

Крім того, 26.10.2023 командиром в/ч НОМЕР_1 прийнято наказ (з основної діяльності) № 6893 «Про результати службового розслідування», згідно із яким факт викрадення майна мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а саме: 7,62 мм автомату АКМС № ЗВ2222 1962 р.в., вартістю 3051,18 грн, а також втрата майна мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 , а саме: 7,62 мм автомату АКМС №ПВ8680 1963 р.в. вартістю 3051,18 грн підтверджено; завдані державі збитки (безповоротні втрати) в десятикратному розмірі, а саме 7,62 мм автомат АКМС № ЗВ2222 1962 р.в. складає 30511,80 грн, 7,62 мм автомат АКМС №ПВ8680 1963 р.в. складає 30511,80 грн, на загальну суму 61023,60 грн віднести на рахунок майора ОСОБА_1 у повному обсязі.

При цьому, в межах службового розслідування, проведеного у 2023 році, не досліджувався факт втрати/викрадення зброї: АКМ № ГЯ3655, № ГЯ1349, № ГЯ4787, № ГЯ2345, № ГЯ2625, № 736975, № 551768, № КТ2638, №651096, № 613523 ОСОБА_1 , хоча, як зазначає відповідач, такий факт мав місце 24.02.2022.

Тобто всупереч вимогам частини першої статті 8 Закону № 160-ІХ службове розслідування ініційовано після спливу тривалого терміну, в той час як майор ОСОБА_1 вважався таким, що самовільно залишив військову частину з 24.02.2022, що підтверджується витягом з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 №4145дск від 13.06.2020 року, запис №1716, і якщо були підстави вважати, що ним втрачено (викрадено) зброю, службове розслідування повинно бути ініційоване не пізніше доби після виявлення такого факту, та повідомлено правоохоронні органи про вчинення діянь, які містять ознаки кримінального правопорушення.

Згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.01.2024 № 312 «Про призначення службового розслідування» згідно рапорту № 1520 від 11.01.2024 майора ОСОБА_12 , за фактом втрати зброї через неправомірні дії та неналежне ставлення до виконання службових обов`язків 24.02.2022 майором ОСОБА_1 , а саме: АКМ № ГЯ3655, № ГЯ1349, № ГЯ4787, № ГЯ2345, № ГЯ2625, № 736975, № 551768, № КТ2638, №651096, № 613523, наказано командиру зенітного ракетного взводу мотопіхотного батальйону, лейтенанту ОСОБА_2 , провести службове розслідування у встановлений законом термін. В ході розслідування встановити наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначене службове розслідування, її обставини (час, місце) і наслідки, осіб, з вини яких трапилась подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх сприяння; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, якими вчинено правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів ознайомлення ОСОБА_1 як з наказом про призначення службового розслідування, так і з оскаржуваним наказом від 24.01.2024 № 212, що свідчить про порушення його прав, визначених пунктом 3 розділу ІV Порядку № 608.

Неможливість такого ознайомлення та відібрання пояснень у позивача обґрунтована відсутністю військовослужбовця на службі у військовій частині НОМЕР_1 .

З цього приводу суд зазначає, що станом на дату призначення та проведення службового розслідування майор ОСОБА_1 не знаходився в самовільному залишенні військової частини, а відбував покарання, призначене вироком Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2023 у справі № 204/8430/22, у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, тобто відповідач мав можливість і повинен був з`ясувати місцезнаходження позивача та повідомити про проведення відносно нього службового розслідування за фактом втрати зброї, яке може мати наслідком притягнення особи до різних видів відповідальності.

Суд зауважує, що в основу висновків службового розслідування покладено зміст вироку Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2023 у справі № 204/8430/22 та пояснення свідків сержанта ОСОБА_15 , з 21.04.2023 командира взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , та солдата ОСОБА_14 , водія 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Обидва свідки зазначають про те, що позивач склав у багажне відділення автомобіля НІВА червоного кольору документацію та зброю взводу у зв`язку з загостренням бойової обстановки, початком повномасштабного вторгнення, та виїхав з місця розташування.

Зважаючи на приписи статті 3 Закону № 160-ІХ, які визначають підстави та умови притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності, та положення статті 9 Закону № 160-ІХ, відповідно до яких обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування, суд зазначає, що в межах спірних правовідносин неповідомлення позивача про проведення відносно нього службового розслідування та незабезпечення участі у такому службовому розслідуванні мають наслідком відсутність всебічного, повного та об`єктивного розслідування обставин як втрати зброї взводу (коли саме вона втрачена, з урахуванням ініціювання службового розслідування у січні 2024 року, яким чином відбулася втрата зброї), так і доведення вини безпосередньо майора ОСОБА_1 .

Так, вирок Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2023 у справі № 204/8430/22, на який міститься посилання в акті службового розслідування та оскаржуваному наказі, жодним чином не підтверджує викрадення Ємельяновим К.В. зброї - АКМ № ГЯ3655, № ГЯ1349, № ГЯ4787, № ГЯ2345, № ГЯ2625, № 736975, № 551768, № КТ2638, №651096, № 613523, в мотивувальній частині вироку зазначено, що 26.08.2022 в ході проведеного обшуку у житлі майора ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено вогнепальну зброю 7,62 мм автомат АКМС № ЗВ2222 із бойовими припасами до нього 7,62 мм проміжними патронами 1943 року, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, у кількості 89 шт, а також бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 у кількості 1 шт.

Тобто 7,62 мм автомати АКМ № ГЯ3655, № ГЯ1349, № ГЯ4787, № ГЯ2345, № ГЯ2625, № 736975, № 551768, № КТ2638, №651096, № 613523 в ході обшуку житла ОСОБА_1 не виявлені, як і не йдеться у вироку про автомобіль НІВА червоного кольору, на якому поїхав майор ОСОБА_1 зі слів свідків, тому зазначений вирок не є належним доказом втрати/викрадення зброї позивачем, а відповідні обставини мали бути встановлені в ході повного, всебічного, об`єктивного службового розслідування за участі особи, відносно якої воно проводиться.

Також суд зазначає, що службовим розслідуванням встановлено факт втрати майна взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 внаслідок неправомірних дій та неналежного виконання обов`язків військової служби заступником командира мотопіхотного батальйону з тилу військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 .

Верховним Судом у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 520/14215/19 зроблено такий висновок:

«60. Поняття матеріальна відповідальність визначено пунктом 4 частини першої статті Закону № 160-IX відповідно до якого матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

61. З наведеної норми слідує, що умовою згідно якої особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди за пунктом 5 частини першої статті 6 Закону № 160-IX є забезпечення особою цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей».

Позивач станом на 24.02.2025 займав посаду заступника командира батальйону.

Статтею 105 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що заступник командира

Відповідно до статті 106 Статуту внутрішньої служби ЗСУ заступник командира батальйону зобов`язаний, зокрема, контролювати утримання і збереження озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів у підрозділах батальйону, брати участь у їх огляді.

Тобто, до обов`язків заступника командира батальйону відноситься контроль за утриманням та збереження озброєння у підрозділах батальйону.

Службовим розслідуванням встановлено факт втрати майна взводу матеріального забезпечення.

Пунктом 120 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено обов`язки командира взводу (групи, башти), зокрема, командир взводу (групи, башти) зобов`язаний стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності (п.п.10).

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що до безпосередніх обов`язків командира взводу (групи, башти) відноситься, зокрема, обов`язок перевірки наявності озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і здійснення його огляду та перевірки, не менше ніж раз на два тижні.

Сержант ОСОБА_16 , який з 29.10.2021 займав посаду командира взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 та був безпосередньо відповідальним за збереження зброї взводу, не був допитаний у зв`язку з тим, що з 29.05.2023 виключений зі списків особового складу військової частини, що також унеможливлює об`єктивне та повне встановлення обставин втрати зброї.

Тобто, доказів того, що саме позивач є матеріально-відповідальною особою щодо зброї взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , матеріали службового розслідування не містять, як і не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факту викрадення зброї взводу позивачем.

Викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем є складом кримінального правопорушення у відповідності до статті 410 Кримінального кодексу України, доказів притягнення позивача до кримінальної відповідальності за викрадення зброї 7,62 мм АКМ № ГЯ3655, № ГЯ1349, № ГЯ4787, № ГЯ2345, № ГЯ2625, № 736975, № 551768, № КТ2638, №651096, № 613523 матеріали службового розслідування не містять.

При цьому, законодавством чітко визначено необхідність встановлення вини в діях саме того військовослужбовця, який притягується до матеріальної відповідальності, та, оскільки йдеться про застосування юридичної відповідальності до позивача, відповідачем має бути доведений склад правопорушення, вчиненого позивачем, та наявність взаємозв`язку між його діями та заподіяною шкодою, чого в ході службового розслідування встановлено та доведено не було.

Зазначені обставини свідчать про неповноту проведеного службового розслідування, не встановлення всіх обставин, шо мали значення для вирішення питання про наявність підстав для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, неналежне встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню проступку.

З урахуванням наведених вище висновків суду стосовно недотримання відповідачем порядку проведення службового розслідування та неповноти встановлення обставин, що мають значення для вирішення питання про притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності, суд вважає наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2024 № 212 Про результати службового розслідування протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах цієї адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Суд роз`яснює позивачеві право звернення з клопотанням про повернення судового збору (стаття 7 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Щербініна Євгена Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_14 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_19 ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2024 № 212 «Про результати службового розслідування».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська