Справа № 480/6298/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2025 року Справа № 480/6298/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6298/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, у якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки з 11.06.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач протиправно, при призначенні пенсії позивачу за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", визначив розмір пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки. Вважає, що до розрахунку пенсії має застосовуватись показник середньої заробітної плати по України за останні три роки, що передували року (2024 рік) звернення із заявою про призначення пенсії за вислугу років, тобто за 2021-2023 роки. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними і такими, що порушують її право на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що вперше позивачу було призначено пенсію за вислугу років за її заявою та застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014 рік. Відповідно до особисто поданої заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, позивача переведено на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Відтак, переведення особи з одного виду пенсії на інший та призначення пенсії не є тотожними поняттями, вони мають різний юридичний зміст та правові підстави. При цьому показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, визначається один раз при призначенні пенсії, і в подальшому використовується як стала величина для пенсіонера.
Щодо стягнення судового збору, вказав, що згідно ст.73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.
Тому враховуючи заборону використовувати кошти Пенсійного фонду на цілі, не передбачені пенсійним законодавством, та відсутність рахунків в органах Казначейства вважаємо правильним відшкодувати понесені судові витрати позивача за рахунок Державного бюджету України.
Ухвалою суду від 31.10.2024 у відповідача було витребувано належним чином завірену копію пенсійної справи позивача.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України області у Львівській області подав відзив, у якому зазначив, що пенсія за вислугу років призначалася позивачу з урахуванням віку та стажу, які передбачені Законом № 1788, однак розмір пенсії позивача обчислено згідно норм Закону № 1058. Тому, при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058 мова йде не про первинне призначення пенсії, а саме про її перерахунок. Враховуючи, що у даному випадку має місце не первинне призначення пенсії в розумінні ч. 2 ст. 40 Закону № 1058, а переведення з одного виду пенсії на інший, а тому правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки відсутні.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.
Як вбачається з позову та підтверджується матеріалами справи, протоколом територіального ПФУ (а.с.38) позивачу з 17.12.2014 за її заявою призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти, призначення якої передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).
У подальшому, позивач звернулася із заявою від 11.06.2024 щодо проведення перерахунку пенсії, перехід з одного виду пенсії на інший вид пенсії, а саме перехід на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV із застосуванням нової середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки.
Так, у рішенні зазначено, що заявниця з 17.12.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, як одержувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відділом перерахунків пенсій №1 по централізації опрацьовано заяву про перерахунок щодо переходу на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, оскільки дія ч.4 ст.42 застосування показника середньої заробітної плати за 2021-2023 для цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років, на умовах передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». Враховуючи вищевикладене, в перерахунку пенсії щодо переходу з пенсії за віком в частині застосування показника середньої заробітної плати за 2022 - 2023 роки було відмовлено (а.с.31).
З 11.06.2024 позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.
Вважаючи, що при призначенні пенсії за віком відповідачем при визначенні середньомісячного заробітку протиправно було враховано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років, позивач звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про перерахунок пенсії за віком з моменту переведення з урахуванням середньої заробітної плати за 2021-2023 роки, втім, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області листом повідомило позивача про те, що підстави для проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки відсутні (а.с.10).
Не погодившись з вищезазначеними діями, позивач звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд вказує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Основного Закону).
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно пунктів 2-1, 16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Водночас частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Утім судом встановлено, що позивачу з 2014 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV позивач звернулася вперше в 2024 році, а тому в цьому випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058. Тому, за обставин цієї справи має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.06.2020 у справі №127/7522/17, від 18.08.2020 у справі №263/6611/17, від 24.06.2021 у справі №243/8903/16-а, від 19.01.2022 у справі №528/639/17, від 29.03.2023 у справі №240/4170/19, від 08 лютого 2024 року у справі №500/1216/23.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що при обчисленні позивачу пенсії за віком у 2024 році на підставі норм Закону №1058-IV відповідач мав врахувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням цієї пенсії, тобто, за 2021, 2022, 2023 роки.
Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обчислення розміру пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки та зобов`язання зазначеного відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки з 11.06.2024, з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 1211,20 грн, сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно наявної у матеріалах справи квитанції.
При цьому, посилання ГУ ПФУ в Сумській області у відзиві щодо стягнення судового збору на ст.73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не приймається судом до уваги, оскільки вказана обставина не звільняє суд від вирішення в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розподіл судових витрат та стягнення саме з відповідача - суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань витрати, у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько