Справа № 580/4150/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 квітня 2025 року справа № 580/4150/25
м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

16.04.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (19631, Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Дубіївка; адреса для листування : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльність відповідача, щодо не нарахування та невиплати позивачу за період з 29.01.2020 до 05.07.2021 та з 26.02.2022 до 19.05.2023 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова КМУ №704);

зобов`язання відповідача провести позивачу за період з 29.01.2020 до 05.07.2021 та з 26.02.2022 до 19.05.2023 нарахування та виплатити грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ № 704;

визнання протиправними дії відповідача, щодо не нарахування під час складання грошового атестату щодо позивача розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ № 704 за період з 29.01.2020до 05.07.2021 та з 26.02.2022до 19.05.2023;

зобов`язання відповідача виготовити та направити позивачу новий грошовий атестат з огляду на розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ № 704 за період з 29.01.2020 до 05.07.2021 та з 26.02.2022 до 19.05.2023;

визнання протиправними дії відповідача, щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік, з огляду на розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ № 704;

зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік, з огляду на розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ № 704;

визнання протиправними дії відповідача, щодо не нарахування та не виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік, у розмірі місячного грошового забезпечення, з огляду на розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ № 704;

зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік, у розмірі місячного грошового забезпечення, з огляду на розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ № 704;

визнання протиправними дії відповідача, щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, з огляду на розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ №704;

зобов`язання відповідача провести перерахунок та доплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, з огляду на розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ № 704;

Також додатково просить звільнити від сплати судового збору відповідно до п.1, 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», адже від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, та учасники бойових дій, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їх прав.

Обґрунтовуючи зазначив, що у періодах з 02.07.2015 до 05.07.2021 та з 26.02.2022 до 05.04.2024 проходив військову службу та знаходився у підпорядкуванні і на фінансовому забезпеченні відповідача. Грошове забезпечення за вказаний вище період служби відповідач виплатив невірно. Вважає, що такі дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства.

До позовної заяви подав клопотання про витребування доказів, а саме інформацію про виплачені йому доходи та відповідну довідку. Також подав письмове клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду (далі - Клопотання), обгрунтоване тим, що він є учасником бойових дій, які проводив у відповідача в періодах 02.07.2015-05.07.2021, 26.02.2022-05.04.2024. Повідомлення про розрахункові суми йому не було надіслане. Крім того, послався на практику Верховного Суду щодо питання застосування ст.233 КЗпП України щодо обчислення строку звернення до суду та наявність конституційного подання Верховного Суду щодо відповідності Конституції України ч.1 ст.233 КЗпП України, надане в Конституційний Суд України 16.09.2024.

Спір виник із публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Однак підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас відповідно до ст.233 КЗпП України у редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року на не визнаний неконституційним, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Отже, строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.

Оскільки грошове забезпечення позивача виплачене щомісячно, про всі складові він міг дізнатися кожного наступного місяця відпрацьованої служби. Про складові грошового забезпечення, які підлягають виплати під час звільнення - з дати ознайомлення з наказом про звільнення та/або отримання цих коштів.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач відповідно до ч.6 ст.161 КАС України зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Звертаючись до суду 16.04.2025, позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду зі вказаними вище позовними вимогами.

Зважаючи, що спір стосується майнового права позивача, звертає увагу на ч.1 ст.257 Цивільного кодексу України, якою загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Зважаючи на загальновідомі факти воєнного стану в Україні з 24.02.2022, незмінність правовідносин щодо обчислення військовослужбовцям грошового забезпечення за постановами КМУ і станом на 2025 рік, ситуація надання необмеженого права оскарження його розміру для тих категорій, які проходили цю ж службу раніше тих осіб, що розпочали її після внесення змін у ст.233 КЗпП України про обмеженість строків оскарження виплат заробітних плат, матиме ознаки дискримінації та диспропорцію в балансі приватних і публічних інтересів щодо бюджетного планування та реального виконання судових рішень у цій сфері.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективність такого судочинства забезпечується у т.ч. урахуванням того, що процесуальні строки застосовуються для недопущення втручання у правовідносини, які зі спливом тривалого часу стали стабільними.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч.1 ст.123 КАС України залишається без руху.

Зважаючи на вказані вище імперативні приписи чинних законів, Клопотання позивача про наявність підстав для поновлення пропущеного строку не достатньо обгрунтоване. Зазначені в ньому періоди несення військової служби на територіях бойових дій з огляду на записи в його військовому квитку, посвідчення учасника бойових дій від 25.05.2021, не підтверджене сукупністю достовірних та достатніх доказів. Загальне посилання на такі факти не є достатнім. Практика Верховного Суду та її зміна не свідчить пр поважність причин і перешкод для позивача. Тому доводи Клопотання не обгрунтовані.

Врахувавши викладене суд дійшов висновку, що позовна заява має недоліки, що перешкоджають відкриттю провадження у справі. Тому наявні підстави залишити її без руху та зобов`язати позивача надати обґрунтовану заяву щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі вказівкою про поважні причини його пропуску та надати докази щодо фактів і обставин, які об`єктивно перешкодили йому своєчасно звернутися в суд із позовом.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У позовній заяві позивач не вказав та не надав доказів щодо дати фактично отриманого ним від відповідача грошового забезпечення за спірні періоди. З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів наявні підстави надати йому строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання ухвали шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку з викладенням об`єктивних обставин і фактів, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до суду, та надати підтверджуючі докази їх існування.

Керуючись ст. ст.2-20, 122-133, 160-161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити повністю. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу надати строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

5. Копію ухвали направити позивачу.

СуддяАнжеліка БАБИЧ