Справа № 280/1129/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 квітня 2025 року Справа № 280/1129/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Госпрозрахункове бюро «Енергія» (м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 8-б, 69123, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Госпрозрахункове бюро «Енергія» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №7 від 12 листопада 2024 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, в частині нарахування штрафу у сумі 9 968,34 грн. щодо несвоєчасної реєстрації Приватним підприємством «Госпрозрахункове бюро «Енергія» податкових накладних №2 від 02 лютого 2022 року; №10 від 10 лютого 2022 року; №11 від 11 лютого 2022 року; №12 від 11 лютого 2022 року; №13 від 14 лютого 2022 року та №14 від 17 лютого 2022 року.

Також, просить стягнути на користь Приватного підприємства «Госпрозрахункове бюро «Енергія» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати у повному обсязі, а саме: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення №7 від 12 листопада 2024 року є протиправним, оскільки усі податкові накладні окрім однієї (№ 11 від 25 травня 2023 року) були вчасно надіслані підприємством для реєстрації через сервіс M.E.DOC, однак квитанції про неприйняття податкових накладних були направлені позивачу через 13 днів після подання податкових накладних на реєстрацію. У вересні 2024 року позивачу стало відомо про вилучення податкових накладних із ЄРПН (відмову у прийнятті податкових накладних до реєстрації) у зв`язку із чим позивач повторно подав податкові накладні до реєстрації. Вказує, що свій податковий обов`язок щодо реєстрації податкових накладних №2 від 02 лютого 2022 року; №10 від 10 лютого 2022 року; №11 від 11 лютого 2022 року; №12 від 11 лютого 2022 року; №13 від 14 лютого 2022 року та №14 від 17 лютого 2022 року виконав вчасно, а відтак відповідач безпідставно застосував до нього штрафні санкції. Позовну заяву просить задовольнити.

Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін у відповідності до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

06 березня 2025 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що у спірних правовідносинах платник податків допустив порушення строку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що стало підставою для застосування штрафу за пунктом 120-1.1 статті 120- 1 Податкового кодексу України, пункту 90 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України. Вказує, про те, що про зупинення реєстрації податкових накладних позивачу було відомо ще 11 березня 2022 року, натомість дії щодо повторного подання податкових накладних почали вчинятись позивачем лише восени 2024 року. У задоволенні позову просить відмовити.

Окрім того, у прохальній частині відзиву представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалю суду від 10 березня 2025 року у задоволенні вищезазначеного клопотання відмовлено.

11 березня 2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій останній не погоджується із доводами представника відповідача, викладеними у відзиві на позов.

14 березня 2025 року представником відповідача до суду подано заперечення у яких останній вказує про те, що з 24 лютого 2022 року робота ЄРПН буда зупинена. При цьому, інформація щодо роботи електронних сервісів ДПС України була розміщена в загальнодоступних джерелах. Звертає увагу суду на те, що враховуючи дату відновлення ЄРПН (27 травня 2022 року спірні податкові накладні мали бути зареєстровані не пізніше 15 липня 2022 року.

20 березня 2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про стягнення судових витрат з відповідача, в тому числі витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

31 березня 2025 року від представника відповідача а адресу суду надійшли заперечення щодо задоволення заяви про стягнення судових витрат з відповідача у разі задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 та в порядку статті 76 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, 03 жовтня 2024 року посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку ПП «ГРБ «ЕНЕРГІЯ» () з питань дотримання порядку реєстрації податкових накладних (далі ПН) / розрахунків коригування (далі РК) до ПН в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (далі ЄРНП) з датою виписки ПН/РК до ПН лютий 2022 року, травень 2023 року.

За результатами перевірки встановлено порушення ПП «ГРБ «ЕНЕРГІЯ» вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, з урахуванням вимог пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, а саме, перевищення термінів реєстрації ПН/РК до ПН в ЄРПН.

Так, згідно акту про результати проведення камеральної перевірки від 03 жовтня 2024 року № 15337/08-01-04-07/19269348 (далі Акт), встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних № 2 від 02 лютого 2022 року; № 10 від 10 лютого 2022 року; № 11 від 11 лютого 2022 року; № 12 від 11 лютого 2022 року; № 13 від 14 лютого 2022 року; № 14 від 17 лютого 2022 року; № 11 від 15 травня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), встановлені ПК України, з урахуванням вимог розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, а саме: податкові накладні несвоєчасно зареєстровані в ЄРПН.

Також, відповідно до акту перевірки порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН має таку тривалість: - № 2 від 02 лютого 2022 року на суму ПДВ 1 600,00грн. порушені на 782 дні (граничний термін 15 липня 2022 року; дата реєстрації 05 вересня 2024 року); - №10 від 10 лютого 2022 року на суму ПДВ 1 500,00грн. порушені на 783 дні (граничний термін 15 липня 2022 року; дата реєстрації 05 вересня 2024 року); - №11 від 11 лютого 2022 року на суму ПДВ 1 500,00грн. порушені на 783 дні (граничний термін 15 липня 2022 року; дата реєстрації 05 вересня 2024 року); - №12 від 11 лютого 2022 року на суму ПДВ 9 166,67грн. порушені на 783 дні (граничний термін 15 липня 2022 року; дата реєстрації 05 вересня 2024 року); - №13 від 14 лютого 2022 року на суму ПДВ 3 730,00грн. порушені на 783 дні (граничний термін 15 липня 2022 року; дата реєстрації 05 вересня 2024 року); - №14 від 17 лютого 2022 року на суму ПДВ 2 440,00грн. порушені на 783 дні (граничний термін 15 липня 2022 року; дата реєстрації 05 вересня 2024 року); - №11 від 15 травня 2023 року на суму ПДВ 1 300,00грн. порушені на 7 днів (граничний термін 05 червня 2023 року; дата реєстрації 12 червня 2023 року).

На підставі акту перевірки відповідачем 12 листопада 2024 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 7 (за формою «Н») на суму штрафних санкцій в розмірі 9 994,34 грн.

Позивачем подано скаргу до ДПС України від 25 листопада 2024 року № 160 (вх. ДПС № 45808/6 від 27 листопада 2024).

Однак, за результатами розгляду вказаної скарги ДПС України прийнято рішення від 17 січня 2025 року № 1513/6/99-00-06-03-01-06, яким податкове повідомлення-рішення, винесене Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, від 12 листопада 2024 року № 7 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 1 від 12 листопада 2024 року № 7, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі -ПК України).

Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно абзацу 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відтак, продавець товарів/послуг зобов`язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, які (в т.ч.) не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Згідно пункту 120-1.1 статті 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів..

Таким чином, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк встановлений податковим законодавством, а саме для податкових накладних складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Так, позивач зазначає, що за допомогою сервісу "М.Е.DOC" підприємством сформовані податкові накладні №2 від 02 лютого 2022 року (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15 липня 2022 року); №10 від 10 лютого 2022 року (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15 липня 2022 року); №11 від 11 лютого 2022 року (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15 липня 2022 року); №12 від 11 лютого 2022 року (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15 липня 2022 року); №13 від 14 лютого 2022 року (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15 липня 2022 року); №14 від 17 лютого 2022 року (граничний термін реєстрації в ЄРПН 15 липня 2022 року). Дані податкові накладні направлені позивачем на реєстрацію в ЄРПН 11 березня 2022 року.

На підтвердження дати та часу направлення вказаних податкових накладних на реєстрацію, позивач надав до суду скріншоти з сервісу "М.Е.DOC".

Таким чином, на думку позивача, податкові накладні, сформовані у лютому 2022 року були вчасно подані бухгалтером підприємства на реєстрацію, тобто у строк, встановлений ПК України.

Поряд із тим, вказані накладні не були вчасно зареєстровані відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, внаслідок чого, позивачем було повторно направлено податкові накладні за період лютий 2022 року на реєстрацію, що призвело до порушення граничних строків.

Щодо вказаних тверджень позивача суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом 5 підпункту 201.10. статті 201 ПК України підтвердженням продавцю факту прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних, визначено Порядком ведення Єдиного державного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246).

Пункт 3 вказаного Порядку визначає, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Відповідно до підпунктів10, 11 13, 14 Порядку №1246 до Реєстру приймаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, складені в електронній формі з накладенням:

- кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису головного бухгалтера (бухгалтера) або кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера) та кваліфікованої електронної печатки або удосконаленої електронної печатки (у разі наявності) постачальника (продавця), що є юридичною особою;

- кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису постачальника (продавця), що є фізичною особою - підприємцем.

Після накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДПС за допомогою засобів інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

Системний аналіз норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що реєстрація податкової накладної в ЄРПН у строки, встановлені пунктом 201.10 статті 201 ПК України є одним із елементів податкового обов`язку, який закріплений для усіх платників податків (продавців), незалежно від форм власності або специфіки діяльності. Тим самим у правовій державі закріплюється принцип рівності обов`язків таких суб`єктів господарювання перед державою та передбачуваності дій контролюючих органів за їх невиконання (неналежне або несвоєчасне виконання). Невиконання (неналежне або несвоєчасне виконання) такого обов`язку утворює склад податкового правопорушення.

За практикою Верховного Суду (постанови від 23 липня 2019 року у справі №620/3609/18, від 14 серпня 2018 року у справі №803/1583/17, від 30 січня 2018 року у справі №815/2745/17, №816/390/17 від 2 липня 2019 року у справі № 2340/3802/18, від 20 серпня 2019 року у справі № 1640/3125/18) вчинення платником податків всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулась внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.

Аналогічні правові висновки наведені також і в більш пізніших постановах Верховного суду: від 02 лютого 2022 року у справі 3814/1098/16, від 28 вересня 2022 року у справі № 200/4176/20-а, від 03 травня 2023 року у справі №580/1728/20.

У постановах від 3 квітня 2020 року (справа №160/5380/19), від 10 червня 2019 року (справа №802/1825/16-а) та від 12 липня 2019 року (справа №0940/1600/18) Верховний Суд вказав, що у процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії:

1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування);

2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН.

Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється податковим органом, та/або безпосередніх дій працівників, на яку (які) платник податку не має впливу.

Встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) у строк, встановлений цією статтею.

Враховуючи положення пункту 201.10 статті 201 ПК України, у разі відсутності у межах операційного дня надісланої контролюючим органом квитанції, що підтверджує прийняття податкової накладної або відмову у її прийнятті, така податкова накладна вважається зареєстрованою датою її надсилання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 травня 2023 року у справі №580/1728/20, від 16 листопада 2022 року у справі №160/9013/20.

Суд встановив, що податкові накладні № 2, 10, 11, 12, 13 та 14 виписані в лютому 2022 року направлені на реєстрацію за допомогою програмного забезпечення "М.Е.DOC" в межах строку подачі таких накладних на реєстрацію, що підтверджується скріншотами з особистого кабінету Приватного підприємства «Госпрозрахункове бюро «Енергія».

Вказані податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН 11 березня 2022 року з присвоєнням кожній номеру реєстрації, що підтверджують відповідні квитанції про реєстрацію податкових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, зазначені податкові накладні були направлені позивачем на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних своєчасно.

Судом встановлено, що по всіх зазначених податкових накладних (№2 від 02 лютого 2022 року; №10 від 10 лютого 2022 року; №11 від 11 лютого 2022 року; №12 від 11 лютого 2022 року; №13 від 14 лютого 2022 року та №14 від 17 лютого 2022 року) у межах операційного дня, протягом якого вони були направлені на реєстрацію, були відсутні квитанції, що підтверджують відмову у їх прийнятті.

Відповідач у відзиві на позовну заяву із вказаного приводу вказав, що аналізом Інформаційно-комунікаційної системи ДПС України/Єдине вікно подання електронної звітності/Архів електронної звітності/Архів електронних документів встановлено подання вищезазначених податкових накладних 11 березня 2022 року, однак вказує про направлення позивачу та отримання ним від Автоматизованої системи ДПС України «Єдине вікно подання електронних документів» відповідь у квитанціях: «ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. Однак, з наданого до суду витягу із вказаної системи не вбачається за можливе встановити дату направлення позивача квитанцій з відмітками про неприйняття поданих 11 березня 2022 року податкових накладних.

В той же час, з наданого позивачем до суду скріншоту з комп`ютерної програми «М.Е.Dос» вбачається, що квитанції про неприйняття вищезазначених податкових накладних направлені позивачу та одержані ним лише 24 березня 2022 року, тобто з запізненням на 13 днів.

Суд зазначає, що свій обов`язок по складенню та поданню на реєстрацію податкових накладних позивач виконав ще до набрання чинності Законом України від 12 травня 2022 року №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» від 13 грудня 2022 № 2836-IX.

Також, суд враховує, що з урахуванням заперечень відповідача, з огляду на тимчасове не функціонування ЄРПН, направлення платником податків податкових накладних на реєстрацію у період з 24 лютого 2022 року по 26 травня 2022 року не створює для платника податків жодних правових наслідків в частині зміни його суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки ЄРПН не функціонував з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, в силу пункту 201.10. ст.201 ПК України такі податкові накладні вважаються зареєстрованими датою їх надсилання.

Стосовно допустимості доказів скріншотів програмного забезпечення "М.Е.DOC", суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2021 року у справі №160/10558/19, в яких зазначено: «Висновок судів про неприйняття в якості доказу вчасної реєстрації позивачем податкових накладних роздруківок з програми "М.Е.DOC" з посиланням на те, що останні не відповідають правилам допустимості доказів направлення електронних документів є необґрунтованим, внаслідок відсутності підстав, передбачених статтею 74 КАС України, які свідчать, що вказані докази одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або того, що обставини справи, не можуть підтверджуватися цим засобом доказування.

До того ж суд звертає увагу, що статтями 73,76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В спірному випадку позивач, надавши суду докази направлення на реєстрацію податкових накладних, зокрема скріншоти програми "М.Е.DOC", вчинив усі залежні від нього дії для підтвердження своєчасної реєстрації податкових накладних. Тоді як відповідач у відповідності до вимог частини 2статті 77 КАС України не довів правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення».

Водночас, щодо підстав протиправності оскаржуваної ППР щодо застосування штрафних санкцій стосовно реєстрації податкової накладної, виписаної у травні 2023 року (№ 11 від 15 травня 2023 року, порушення 7 днів, штраф 256 грн.), судом обставини не досліджуються, оскільки позивач заперечень в цій частині не має та не оскаржує податкове повідомлення-рішення в цій частині.

Згідно з розрахунку, загальна сума штрафних санкцій за оскаржуваним податковим повідомлення-рішенням складає 9994,34, із вирахуванням штрафних санкцій за 6 податкових накладних, складених у лютому 2022 року (сума штрафу 9968,34 грн.), термін реєстрації яких визнаний судом у вказаному рішенні не пропущеним, сума складає 26 грн.

Таким чином, загальна сума штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню №7 від 12 листопада 2024 року повинна складати 26 грн.

Виходячи з вищевикладеного, податкове повідомлення-рішення №7 від 12 листопада 2024 року підлягає скасуванню в частині визначення штрафу в розмірі 9 968,34 грн.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., а також понесено витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн. лише за підготовку позовної заяви та відповіді на відзив є не співмірними з обсягом наданих послуг та складністю адміністративної справи, у зв`язку з чим такі витрати підлягають зменшенню до 3 000,00 грн.

З огляду на те, що протиправне рішення по відношенню до позивача, яке слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом, прийняті ГУ ДПС у Запорізькій області, судовий збір та витрати на правову допомогу підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 14, 243-246, 258, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Госпрозрахункове бюро «Енергія» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення №7 від 12 листопада 2024 року, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, в частині нарахування штрафу у сумі 9 968,34 грн. щодо несвоєчасної реєстрації Приватним підприємством «Госпрозрахункове бюро «Енергія» податкових накладних №2 від 02 лютого 2022 року; №10 від 10 лютого 2022 року; №11 від 11 лютого 2022 року; №12 від 11 лютого 2022 року; №13 від 14 лютого 2022 року та №14 від 17 лютого 2022 року.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Госпрозрахункове бюро «Енергія» судовий збір в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21 квітня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов