Справа № 600/1981/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1981/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області (далі відповідач або УДМС у Чернівецькій області), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Управління державної міграційної служби у Чернівецькій області державної міграційної служби України, оформлену листом № 3-47/6/7301-24/7301.14/52-24 від 18.03.2024 року у прийнятті у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , декларації про відмову від іноземного громадянства;

- зобов`язати Управління державної міграційної служби у Чернівецькій області державної міграційної служби України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства та видачу паспорта громадянина України та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про громадянство України», з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

1.2. Ухвалою суду від 06.05.2024 року позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

1.3. Ухвалою суду від 13.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що рішенням відповідача позивачка - громадянка російської федерації, набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України», у зв`язку з чим їй оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 від 30.08.2021 року на строк до 25 серпня 2023 року.

2.2. Внаслідок збройної агресії та масованого вторгнення збройних сил російської федерації в Україну 24.02.2022 року, отримати документ про припинення громадянства росії за результатом розгляду заяви про вихід з громадянства, позивачу не вдалося із незалежних від неї причин.

2.3. З огляду на відсутність можливості отримати документи про припинення свого російського громадянства від Генерального консульства РФ у Львові, ОСОБА_1 звернулася до Управління державної міграційної служби у Чернівецькій області державної міграційної служби України із заявою про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства та набуття громадянства України.

2.4. Однак, відповідач листом № 3-47/6/7301-24/7301.14/52-24 від 18.03.2024 року відмовив позивачу у прийнятті вищевказаної декларації з тих підстав, що позивач самостійно зобов`язана припинити іноземне громадянство, в іншому випадку отримати паспорт громадянина України неможливо.

2.5. Представник позивача вважає, що дії відповідача є протиправними та такими, що не відповідають законодавству України і такі дії відповідача не дають можливості позивачу завершити процедуру оформлення громадянства України та у встановленому законом порядку отримати паспорт громадянина України.

Позиція відповідача

2.6. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

2.7. Так, представник відповідача зазначає, що громадянка російської федерації ОСОБА_1 25.08.2021 року була тимчасово зареєстрована громадянкою України, а отже в термін до 25.08.2023 року повинна була звернутися до міграційної служби, однак звернення відбулось протягом 6 (шести) місяців, після спливу дворічного терміну. Звернення відбулось 27.02.2024 року, що є грубим порушення з боку заявниці норм Закону України «Про громадянство України».

2.8. В своєму листі УДМС у Чернівецькій області №3-47/6/7301-24/7301.14/52-24 від 18.03.2024 року причиною відмови також, вказало на те, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України, що не було зроблено заявницею.

2.9. У зв`язку із вищевикладеним вважає, що дії працівників міграційної служби щодо відмови у прийнятті декларації про відмову від громадянства російської федерації від заявниці у зв`язку із спливом терміну на подачу документів були направлені на дотримання вимог Закону України «Про громадянство України».

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. З матеріалів справи та з аргументів сторін судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується її паспортом гр. рф, виданого 31.07.2002 року

3.2. 29 вересня 2014 року позивач отримала посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 .

3.3. 25.08.2021 року УДМС у Чернівецькій області прийнято рішення про оформлення заявниці набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України", у зв`язку із чим, 25.08.2021 року оформлено довідку №7315-000000949 про реєстрацію особи громадянином України на ім`я ОСОБА_1 .

3.4. 30.08.2021 року органом 7301 (УДМС у Чернівецькій області) на ім`я ОСОБА_1 було оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 строком дії до 25.08.2023 року.

3.5. 27.02.2024 року позивач звернулася із заявою до УДМС у Чернівецькій області, в якій вона просила прийняти від неї декларацію про відмову від іноземного громадянства.

3.6. Листом №3-47/6/7301-24/7301.14/52-24 від 18.03.2024 УДМС у Чернівецькій області повідомило позивача про те, що згідно положень Закону України «Про громадянство України» на особу покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документи про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття ними громадянства України. Відповідно, оскільки позивачем не подано документ про припинення громадянства російської федерації у визначений термін, то надана декларація про відмову від іноземного громадянства не може бути прийнята УДМС у Чернівецькій області.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.2. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

5.3. За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про громадянство України від 18.01.2001 року №2235-III (далі Закон №2235-III, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

- громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках (абзац 2);

- громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України (абзац 4);

- іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав (абзац 5);

- реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи (абзац 9);

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12);

- незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури (абзац 13);

- декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 16).

5.4. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 6 Закону № 2235-III громадянство України набувається за територіальним походженням.

5.5. Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2235-III особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

5.6. Згідно частини другої статті 8 Закону № 2235-III для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

5.7. Частиною п`ятою статті 8 Закону № 2235-III передбачено, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

5.8. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 (далі - Порядок №215).

5.9. Згідно з абзацом 1 пункту 119 Порядку № 215 особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

5.10. Відповідно до пункту 88 Порядку № 215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

5.11. Оцінюючи доводи сторін у цій справі, суд наголошує, що нормами Закону №2235-III передбачено можливість набуття громадянства України за територіальним походженням, за умови звернення іноземця з відповідною заявою, однак положення частини другої статті 8 Закону № 2235-III містять імперативний припис щодо обов`язку таких осіб одночасно із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подати зобов`язання припинити іноземне громадянство.

5.12. Надалі, у разі одержання позитивного рішення щодо вирішення такої заяви, іноземцю видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, на підставі якої він має право оформити тимчасове посвідчення, що діє не більше двох років. Тому лише у разі виконання ним обов`язку припинити іноземне громадянство, така особа має право отримати паспорт України.

5.13. Водночас, запроваджуючи інститут подання декларації про відмову від іноземного громадянства, законодавець в імперативному порядку насамперед зобов`язав іноземця, який звернувся із відповідною заявою до органу ДМС протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подати документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України. Такі дії передбачають активну поведінку іноземця, спрямовану на безпосереднє самостійне вирішення питання щодо отримання ним документу про припинення громадянства (підданства) іншої держави.

5.14. І лише за певних причин, перелік та форма, яких наведено у статті 1 Закону № 2235-III (що насамперед передбачають вжиття іноземцем активних дій, зокрема, звернення до уповноваженого органу країни, від громадянства якої він має бажання відмовитися) та за умови доведення факту вжиття іноземцем усіх заходів задля отримання документу про відмову від попереднього громадянства, орган ДМС може прийняти у іноземця декларацію про відмову від іноземного громадянства.

5.15. Це означає, що особа, яка набула громадянство України на загальних підставах за результатами вирішення її заяви про прийняття до громадянства України впродовж дворічного строку з моменту набуття такого громадянства повинна вчинити дії, спрямовані на отримання документа про припинення громадянства (підданства) іншої держави. І лише у разі невирішення такого питання у строки, передбачені законодавством країни громадянської належності чи відмови у вирішенні такої заяви за результатами звернення іноземця (за незалежних від нього причин, що розкриті та перелічені у Законі) він має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства безпосередньо до органу ДМС, що приймав його заяву.

5.16. Крім того, визначаючи певну процедуру виходу з громадянства російської федерації, законодавством цієї країни насамперед передбачено, що особа повинна подати відповідну заяву, у якій висловити таке прохання як особисто або, як виняток, подати її через іншу особу, або надіслати поштою, за умови нотаріального засвідчення. Тобто громадяни російської федерації мають декілька варіантів вирішення такого питання, у тому числі і у разі настання обставин, що є винятковими. Водночас такі заяви за законодавством російської федерації можуть розглядатися протягом року з дня звернення.

5.17. Отже, межі дії приписів абзацу 13 статті 1 Закону № 2235-III у спірних правовідносинах необхідно оцінювати, виходячи із оцінки активних дій іноземця, які ним вчинялися з дати набуття ним громадянства України, щодо отримання документа про припинення іноземного громадянства.

5.18. Після 24.02.2022 року, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24.02.2022 року, Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства російської федерації в Україні з огляду на припинення роботи його відділів на території України.

5.19. Проте особи, що мають бажання відмовитись від громадянства російської федерації не позбавлені права звернутися до дипломатичних представництв російської федерації, що продовжують працювати поза межами України, в інших територіально наближених країнах, обравши будь-який зручний для них спосіб звернення.

5.20. За таких обставин, суд констатує, що з 24.02.2022 року органи ДМС можуть прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства від колишніх громадян російської федерації, які набули громадянство України на загальних підставах до 24.02.2022 року за двох умов:

- якщо такі особи як до, так і після 24.02.2022 року вже безпосередньо зверталися до уповноваженого органу російської федерації з відповідною заявою, у якій виявили бажання припинити попереднє громадянство, проте не отримали інформації щодо вирішення їхньої заяви протягом строків її розгляду, що підтверджується доказами;

- якщо такі особи як до, так і після 24.02.2022 року вже безпосередньо зверталися до уповноваженого органу російської федерації з відповідною заявою, отримали негативну відповідь та надали докази, що підтверджують ці обставини.

5.21. В інших випадках відсутні правові підстави для прийняття такої декларації у межах процедури, визначеної Законом № 2235-III, установленої для оформлення громадянства.

5.22. Як встановлено судом, УДМС у Чернівецькій області 25.08.2021 року прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем, відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2235-ІІІ, у зв`язку з чим позивачу видано тимчасове посвідчення громадянина України.

5.23. У зв`язку з прийнятим рішенням про оформлення набуття громадянства України, позивачем подано зобов`язання припинити громадянство російської федерації протягом двох років з моменту набуття громадянства України та подати до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства російської федерації, або ж у разі неотримання з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства російської федерації - подати декларацію про відмову від громадянства цієї держави та повернути національний паспорт громадянина російської федерації до уповноваженого органу цієї держави.

5.24. 27.02.2024 року позивач звернулась до УДМС у Чернівецькій області із заявою про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації.

5.25. Листом №3-47/6/7301-24/7301.14/52-24 від 18.03.2024 УДМС у Чернівецькій області повідомило позивача про те, що згідно положень Закону України «Про громадянство України» на особу покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документи про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття ними громадянства України. Відповідно, оскільки позивачем не подано документ про припинення громадянства російської федерації у визначений термін, то надана декларація про відмову від іноземного громадянства не може бути прийнята УДМС у Чернівецькій області

5.26. Суд вбачає за необхідне наголосити на тому, що саме на особу, яка взяла на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство, покладається обов`язок надати документи про припинення іноземного громадянства і тільки після надання відповідних документів органи ДМС можуть видати особі паспорт громадянина України.

5.27. При цьому, заява про відмову від іноземного громадянства до органу ДМС подається протягом двох років з моменту набуття особою громадянства України.

5.28. Разом з цим, законодавцем чітко визначені підстави про право особи подати декларацію про відмову від іноземного громадянства, а саме: у разі неможливості виконати зобов`язання припинити іноземне громадянство.

5.29. Водночас, враховуючи те, що довідку №7315-000000949 про реєстрацію особи громадянином України на ім`я ОСОБА_1 видано було ще 25.08.2021 року, то до початку війни, коли консульські установи російської федерації ще працювали, позивач могла звернутися до консульських установ, відповідно до установленого порядку. За умови такого звернення, позивач могла б подати не декларацію про відмову від громадянства російської федерації, а документ уповноваженого органу російської федерації про вихід з громадянства російської федерації. Видачі зазначеного документа передує повернення національного паспорту громадянина російської федерації до уповноваженого органу цієї держави.

5.30. Натомість, позивачем обрано варіант дій шляхом подання декларації про відмову від громадянства російської федерації, при цьому, із заявою про прийняття такої декларації позивач звернулася лише 27.02.2024 року (тобто з порушенням двох років з моменту набуття громадянства України).

5.31. У даному контексті, суд звертає увагу на те, що процедура припинення громадянства російської федерації за ініціативою особи визначена федеральним законом російської федерації «Про громадянство російської федерації».

5.32. Проте особи, що мають бажання відмовитись від громадянства російської федерації не позбавлені права звернутися до дипломатичних представництв російської федерації, що продовжують працювати поза межами України, в інших територіально наближених країнах, обравши будь-який зручний для них спосіб звернення.

5.33. Крім того, нездійснення процедури виходу з громадянства іноземної держави саме на території України не може слугувати підставою звернення із декларацією про відмову від іноземного громадянства, оскільки в розумінні абзацу 13 статті 1 Закону № 2235-III така процедура має не здійснюватися іноземною державою взагалі.

5.34. Сам по собі факт припинення дипломатичних відносин з країною-агресором та роботи консульських установ російської федерації в Україні не є поважною та незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства в розумінні абзацу 13 статті 1 Закону №2235-III.

5.35. За таких обставин, суд вважає, що у контексті застосування абзацу 13 статті 1, частини п`ятої статті 8 Закону № 2235-III, жодного обмеження щодо країни місця проживання особи, яка не має місця проживання на території російської федерації, та повинна виконати зобов`язання припинити іноземне громадянство, зазначеним законодавством російської федерації не передбачено, як і не передбачено чинним законодавством України, яке регламентує процедуру набуття громадянства України.

5.36. Відтак, суд приходить до висновку про відсутність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, що не породжує виникнення у позивача права на подання декларації про відмову від громадянства російської федерації до УДМС у Чернівецькій області, в якого, у свою чергу, не виникає обов`язку з прийняття відповідного документу. Відповідно, суд вважає, що відповідачем не допущено протиправних дій чи бездіяльності по відношенню до позивача.

5.37. Цей висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, що указана у постановах від 19.12.2024 року у справі № 280/1155/23 та від 01.04.2025 року у справі №420/11071/23, яку в силу положень частини 5 статті 242 КАС України враховано судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

5.38. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; п. 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; п. 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що відмовляючи позивачу у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.3. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

6.2. Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Управління державної міграційної служби України у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Шептицького, буд. 25, ).

Суддя О.В. Анісімов