Справа № 711/2415/25
Суддя: Петренко О. В.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2415/25
Номер провадження2-а/711/38/25
РІШЕННЯ
21 квітня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
24 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд поновити строк звернення до суду, скасувати постанову №140/М/2024 від 13.01.2025 про притягнення його до відповідальності, закрити провадження по справі та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.01.2025 відносно позивача представником відповідача був складений протокол №140/М/2025 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Згідно протоколу №140/М/2025 від 11.01.2025 розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен був відбутися 13.01.2025 о 11 год 00 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, прибувши в означений день та час до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач не зміг потрапити до кабінету, зазначеного в протоколі, оскільки, як пояснили співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутня посадова особа, яка уповноважена розглядати справу.
Позивач не згоден із зазначеним рішенням відповідача, вважає його незаконним, необгрунтованим та таким, що порушує права, свободи та законні інтереси позивача і тому просить суд про їх захист шляхом скасування постанови і закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Підставами для скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №140/М/2025 від 13.01.2025 позивач вважає такі обставини:
по-перше, порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що полягає в тому, що у протоколі про адміністративне правопорушення №140/М/2025 від 11.01.2025 зазначено, що розгляд справи буде відбуватися у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 13.01.2025 о 11 год 00 хв. Прибувши в означений день та час до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач не зміг потрапити до необхідного кабінету, оскільки його не пропустили працівники цього органу військового формування, пояснивши свої дії тим, що начальника нема на місці та не буде увесь день. У зв`язку із цим, позивач 13.01.2025 направив поштою на адресу відповідача повідомлення про прибуття за викликом в якому просив, зокрема, повідомити його про наступні день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення за матеріалами протоколу №140/М/2025. Проте посадова особа відповідача, всупереч положенням ст.246, 227-2, 278, 279 КУпАП, розглянула справу про адміністративне правопорушення без участі позивача та без дослідження матеріалів цієї справи, зокрема заявленого позивачем клопотання;
по-друге, у порушення положень ст. 7, 251 КУпАП, абз. 2 ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і п.6 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024, факт відсутності у позивача військово-облікового документа військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 не підтверджений належними і допустимими доказами, зокрема, за допомогою фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 року було поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визнано справу незначної складності, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 16 год 00 хв 10 квітня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Згідно матеріалів адміністративної справи, копія ухвали суду від 31.03.2025 разом із позовною заявою з додатками та судовою повісткою про виклик до суду були отримані відповідачем 08.04.2025 (а.с.30).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.04.2025 відкладено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення до 09 год 30 хв 21 квітня 2025 року.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.04.2025 забезпечено позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у виконавчому провадженні №77786896, відкритому 11.04.2025 головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Овечком Ігорем Анатолійовичем з підстав примусового виконання постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №140/М/2025 від 13 січня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Обгрунтовуючи не визнання позовних вимог, представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 у відзиві на позовну заяву зазначає, що, відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошена загальна мобілізація. Строк проведення загальної мобілізації продовжувався періодично на 90 діб згідно з Указів Президента України.
Твердження позивача про те, що він прибував на розгляд справи 13.01.2025 не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджений жодним належним та достовірним доказом. Як стверджує відповідач у відзиві, ОСОБА_1 не прибув на розгляд справи, про який був повідомлений зарані, про що свідчить відповідний підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до її розгляду не надходило. Заява про те, що позивач нібито прибував на розгляд справи надійшло 17.04.2025 засобами поштового зв`язку вже після розгляду справи. Крім того, вказане повідомлення жодним чином не підтверджує факт прибуття особи на розгляд справи. Якби позивач прибував на розгляд справи і розгляд справи відкладався, то про це був би здійснений запис в матеріалах справи та/або надано повідомлення про відкладення розгляду справи із новою датою розгляду. До того ж аналогічне повідомлення було б подано через канцелярію ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не о 17:01 того ж дня засобами поштового зв`язку.
Як зазначає відповідач у відзиві на позов, факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується безпосередньо поясненнями останнього, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: «Маю військовий квиток, але залишив вдома вийшовши на зустріч із знайомою мені людиною».
Крім того, у відзиві відповідач зазначає, що строк зберігання на сервері фото- та відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 днів з дати завантаження відповідної інформації у відповідності до п. 2 розділу IV «Зберігання, використання та видача фото- і відеозаписів» Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 № 532.
У зв`язку із закінченням 30-денного терміну зберігання відеозапису надати його немає можливості.
Також відповідач у відзиві вказує про те, що у зв`язку із тим, що відомості щодо позивача відсутні у ЄДРПВР (особа не перебуває на обліку), тому примітки до ст. 210, 210-1 КУпАП не підлягають застосуванню.
Підсумовуючи викладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, а судові витрати залишити за позивачем.
У судовому засіданні 21.04.2025 позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та додатково пояснив, що 11.01.2025 його на вулиці зупинили працівники поліції разом із працівниками ТЦК і попросили пред`явити військово-обліковий документ. Однак означеного документа позивач при собі не мав. Водночас він пред`явив вказаним працівникам паспорт громадянина України та довідку про навчання. У зв`язку із цим, працівники поліції запросили позивача проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки його документів, на що позивач погодився. У приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 був складений протокол про адміністратвине правопорушення, а справа була призначена до розгляду 13.01.2025 о 11.00 год. У визначений день та час позивач прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак працівники останнього не пропустили його на територію. Тому він звернувся до юриста, який запропонував направити листа на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб повідомили дату і час наступного засідання. З огляду на викладене просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не забезпечив явку свого представника у судове засідання 21.04.2025, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом у спосіб, передбачений процесуальним законодавством, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик у суд до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що була ним отримана 14.04.2025 о 18 год 14 хв 44 сек і підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.36 зворот),
Пунктом 2 ч.1 ст.127 КАС України передбачено, що часом вручення повістки вважається день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частинами 1, 3 ст.268 КАС України встановлено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
З огляду на викладені вище норми процесуального права, беручи до уваги не прибуття представника відповідача в судове засідання за умови належного і своєчасного його судом повідомлення про день, час та місце розгляду справи, не повідомлення останнім суду про причини його неявки, за умови, що від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі представника відповідача, вирішивши спір за наявними матеріалами справи, чого не заперечував позивач у судовому засіданні.
Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Із протоколу про адміністративне правопорушення №140/М/2025 від 11.01.2025 (далі - Протокол) суд встановив, що 11.01.2025 о 11 год 03 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 не має при собі військово-облікового документа військовозобов`язаного та не пред`явив його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане діяння є порушенням вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 зі змінами та абз. 3 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, що становить склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Також із означеного письмового доказу суд встановив, що позивачу ОСОБА_1 були роз`ясненні положення ст.63 Конституції України та права і обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що передбачені ст.268 КУпАП; крім того ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год 00 хв 13.01.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №302. Підтвердженням, доведення до відома позивача працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 означених вище обставин, є підпис позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у відповідній графі Протоколу.
Крім того, із дослідженого в судовому засіданні Протоколу, суд встановив, що позивач власноручно вказав пояснення по суті інкримінованого йому адміністративного правопорушення наступного змісту: «Маю військовий квиток але лишив вдома вийшовши на зустріч із знайомою мені людиною» (а.с.8). У судовому засіданні 21.04.2025 позивач підтвердив факт власноручного написання ним пояснень у Протоколі.
Із постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУПАП №140/М/2025 від 13.01.2025 суд встановив, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , за результатами розгляду яких встановлено, що 11.01.2025 о 11.03 год відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово-облікового документа військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 зі змінами та абз. 3 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року (а.с.9-10).
Як встановлено судом із дослідженого в судовому засіданні повідомлення ОСОБА_1 від 13.01.2025, що адресоване начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , 13.01.2025 позивач прибув о 11.00 год до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак з об`єктивних причин не мав змоги потрапити до кабінету №302 для розгляду справи про адміністративне правопорушення за матеріалами протоколу №140/М/2025 від 11.01.2025, оскільки його не пропустили співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснивши це тим, що наразі відсутня посадова особа, яка уповноважена розглядати дану справу тощо. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 просив повідомити його повісткою, не пізніш як за три доби до дня розгляду, про наступну дату і місце розгляду справи, яку надіслати поштою за адресою місця його проживання (а.с.11).
Крім того, у судовому засіданні був досліджений витяг з військового квитка серії НОМЕР_2 , яким документований позивач ОСОБА_1 , зі змісту якого суд встановив, що 28.11.1996 ІНФОРМАЦІЯ_4 був виданий означений військовий квиток ОСОБА_1 (а.с.14).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 3 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 ст.210-1 КУпАП, в особливий період, що є підставою для накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, спірні правовідносини також врегульовані Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543).
Згідно дефініції поняття «особливий період» (абз.5 ч.1 ст. 1 Закону №3543) це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, що триває і дотепер.
Крім того, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX затверджено Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, яким оголошено проведення загальної мобілізації, що триває і дотепер.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у статті 22 Закону № 3543, відповідно до частини 6 якої, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Відповідно до абз. 3 п.п. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.
З аналізу означених вище положень чинного законодавства в редакції, станом на 13.01.2025, суд дійшов висновку, що за змістом ч. 6 ст. 22 Закону № 3543 у взаємозв`язку із абз. 3 п.п. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, адміністративна відповідальність, згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, настає як за відсутність при собі військово-облікового документа, так і при непред`явленні його за вимогою, зокрема, уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Тобто, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану і пред`явити його на вимогу уповноваженого представника, зокрема, територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а його відсутність чи непред`явлення є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що утворює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» №559 від 16.05.2024 передбачено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.
Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 документований військово-обліковим документом військовим квитком серії НОМЕР_2 , що виданий 28.11.1996 (а.с.14) та, станом на 11.01.2025, позивачу виповнилося повних 46 років.
Отже, станом на 11 січня 2025 року, позивач мав чинний військово-обліковий документ у розумінні п.2 постанови Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024, а відповідно, з метою виконання положень ч.6 ст.22 Закону №3543 у взаємозв`язку із абз. 3 п.п 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зобов`язаний був мати його при собі та пред`являти на вимогу уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Проте, як зазначив безпосередньо позивач у Протоколі і не заперечував цього юридичного факту в судовому засіданні 21.04.2025, він лишив військовий квиток дома, вийшовши на зустріч із знайомою людиною.
З огляду на викладене, суд констатує, що позивач у конкретному випадку не виконав імперативних вимог Закону №3543 щодо обов`язку мати при собі військово-обліковий документ та пред`явити його на вимогу уповноважених осіб. Водночас, суд звертає увагу позивача, що положення ч.6 ст.22 Закону №3543, а також і положення абз.3 п.п 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів не передбачають виключень щодо підстав відсутності у призовника, військовозобов`язаного та резервіста військово-облікового документа (зокрема, залишення його вдома у зв`язку із необхідністю вчинити ті чи інші дії поза його межами).
У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час винесення оскаржуваної позивачем постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Водночас щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення як підстави для скасування постанови №140/М/2025 від 13.01.2025, то суд зазначає про таке.
Як встановлено судом, позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується підписом позивача у відповідній графі Протоколу (а.с.8 зворот).
Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1,2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки саме позивач обгрунтовує обставину об`єктивності неможливості прибуття, у визначені день, час та місце, для розгляду справи про адміністративне правопорушення, на якій грунтуються заявлені позовні вимоги, тому, керуючись положеннями ч.1 ст.77 КАС України, саме цей учасник справи повинен довести ці обставини.
Проте суд відхиляє, зазначені вище докази, на підтвердження об`єктивності неможливості прибуття позивача до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності з підстав того, що дії щодо направлення означеного вище повідомлення на адресу відповідача позивачем були вчиненні вже після часу розгляду матеріалів справи, а саме: 13 січня 2025 року о 17 год 02 хв 25 сек, вочевидь розуміючи, що до 11 год 00 хв 13 січня 2025 року означені документи не будуть отримані відповідачем.
Водночас будь-яких належних і достовірних засобів доказування, в розумінні положень ч.2 ст.72 КАС України, позивачем, на підтвердження об`єктивності неможливості прибуття до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності, суду надано не було, зокрема, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, показань свідків тощо, якими підтверджувався б факт перебування позивача біля приміщення або в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 о 11.00 год 13.01.2025.
Що стосується такої підстави для визнання протиправною та скасування постанови як те, що факт відсутності у позивача військово-облікового документа військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 не підтверджений належними і допустимими доказами, зокрема, за допомогою фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відео фіксації, то суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Згідно абз.2 ч.6 Закону №3543, під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Проте ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Отже, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є одним із доказів вчинення адміністративного правопорушення.
Водночас означеною нормою також встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є засобами доказування в справі про адміністративне правопорушення.
Як встановлено судом із протоколу про адміністративне правопорушення №140/М/2025 від 11.01.2025, в якому містяться пояснення ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, шо позивач не мав при собі військового квитка як військово-облікового документа, а відповідно і не пред`явив його на вимогу уповноваженого працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Водночас, означений вище юридичний факт, позивач також підтвердив і в судовому засіданні, що відбулося 21.04.2025.
У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що відсутність фото та відеофіксації не впливає на об`єктивність встановлених фактичних обставин справи, оскільки суперечливих обставин, які б потребували такого підтвердження фото- і відеофіксації, під час розгляду справи, судом не встановлено.
Зважаючи на викладене, оскільки наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, підтверджується, наявними у матеріалах справи, доказами, порушень прав позивача, під час розгляду адміністративної справи, не встановлено, суд дійшов висновку, що відповідач, у конкретному випадку, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позовна заява не підлягає задоволенню.
Оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог позивача, тому розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Крім того, як встановлено судом, ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.04.2025, що постановлена у справі №711/2415/25 (провадження №2-аз/711/5/25), вжиті заходи забезпечення позову.
Частиною 6 ст.157 КАС України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
У зв`язку із цим, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.04.2025, що постановлена у справі №711/2415/25 (провадження №2-аз/711/5/25), зберігають свою дію до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №711/2415/25.
Керуючись ст. 9, 210-1, 235, 251 КУпАП, ст. 9, 72, 73, 74, 77, 79, 80, 157, 241-246, 271, 272, 286, 293, 297 КАС України, суд
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.04.2025, що постановлена у справі №711/2415/25 (провадження №2-аз/711/5/25), зберігають свою дію до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №711/2415/25.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 21 квітня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Головуючий: О. В. Петренко