Справа № 380/17763/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/17763/24 пров. № А/857/33589/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року (суддя Хома О.П., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного рішення не зазначено),

в адміністративній справі №380/17763/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення з 01.02.2023 відсоткового значення розміру пенсії позивача з 80% сум грошового забезпечення до 70% сум грошового забезпечення; 2) зобов`язати відповідача здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії позивачу, виходячи з 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум; 3) визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування позивачу з 01.02.2023 щомісячної доплати у сумі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб; 4) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити з 01.02.2023 позивачу щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, до основного розміру пенсії, обчисленого, виходячи з 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, вважаючи позовні вимоги такими, що не відповідають чинному законодавству та не підлягають до задоволення. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 80% відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати з 01.02.2023 пенсію за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити її виплату, із врахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.02.2023 щомісячної доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 з 01.02.2023 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а також не повністю досліджено обставини справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що відповідну виплату позивачу, передбачену Постановлю №713, з 1 липня 2021 року було встановлено, однак в подальшому пенсія позивача була перерахована з 01.07.2024 вже на виконання рішення суду від 29.03.2024 року у справі №380/30417/23 з врахуванням відомостей, вказаних у новій довідці, виданій Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 24.11.2023 №11/19231-суд про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023. Після зазначеного перерахунку основний розмір пенсії позивача збільшився більше ніж на 2000,00 грн. Вказане зумовлено тим, що збільшилася сума грошового забезпечення для обчислення пенсії з 12354,90 грн. до 25349,10 грн. станом на 01.01.2023. Вважає скаржник, що проведення перерахунку пенсії позивача 01.02.2023 з врахуванням відомостей, вказаних у новій довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до розміру пенсії, тому позовні вимоги є безпідставними. Крім того, відповідно до норм законодавства, чинного на момент перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 13 Закону-2262, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Тому Головне управління правомірно перерахувало пенсію позивачу, виходячи з 70% розміру грошового забезпечення позивача, оскільки на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії з 01.07.2024 встановлений максимальний розмір пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення, а рішенням суду від 29.03.2024 у справі №380/30417/23 на Головне управління не покладено зобов`язань виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% грошового забезпечення. Отже, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.02.2023 виходячи з 80% розміру грошового забезпечення та з врахування щомісячної доплати, передбаченої Постановою КМУ №713 - відсутні.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 14.11.2024 та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену 01.01.2014 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII у розмірі 80% від суми грошового забезпечення (а.с.11).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі 380/11408/23 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб.

На виконання рішення суду від 22.06.2023 у справі №380/11408/23 ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок та виплату щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн згідно з Постановою №713.

Також, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 у справі №380/30417/23 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/19231- суд від 28.11.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат.

На виконання рішення суду від 29.03.2024 у справі №380/30417/23 ГУ ПФУ у Львівській області 01.07.2024 перерахувало пенсію позивача відповідно до довідки №11/19231- суд від 28.11.2023, виходячи з 70% грошового забезпечення та припинило виплату щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн, передбачену Постановою №713 (а.с.10).

Позивач 25.06.2024 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.02.2023 у розмірі 80% сум грошового забезпечення та поновлення виплати щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713 (а.с.7).

Головне управління ПФУ у Львівській області листом від 11.07.2024 №17443-18224/Г-52/8-1300/24 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії з 01.02.2023 виходячи з розміру 80% грошового забезпечення, оскільки Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166-VII внесено зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ, якими передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років з 01.05.2014 не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Тому після 01.05.2014 при призначення (перерахунку) пенсії за вислугу років розмір пенсії обчислюється з урахуванням внесених змін (а.с.8).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії та не нарахування щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача у відповідача були відсутні підстави для обмеження основного розміру його пенсії до 70% грошового забезпечення. Щодо задоволення вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням щомісячної доплати відповідно до Постанови №713, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки право позивача на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713 підтверджене судовим рішенням від 22.06.2023 у справі 380/11408/23, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення, то відповідач протиправно припинив виплату цієї щомісячної доплати до пенсії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду часткового не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі в органах внутрішніх справ регулює Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до положень ст.63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відносно висновків суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог у частині визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача за вислугу років та зобов`язання відповідача перерахувати з 01.02.2023 пенсію за вислугу років позивача, виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Встановлено, що на виконання рішення суду від 29.03.2024 у справі №380/30417/23 ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.07.2024 на підставі оновленої довідки № 11/19231-суд від 28.11.2023, визначивши при цьому основний розмір пенсії 70 % грошового забезпечення.

Разом з тим, застосування відповідачем показника 70% до перерахунку пенсії є протиправним, тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Така позиція суду узгоджується з висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.10.2019 в зразковій справі №240/5401/18.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що порядок перерахунку призначених пенсій урегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, а тому застосування статті 13 Закону №2262-XII, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення, при перерахунку пенсії позивачу відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-XII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантовано, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.07.2024 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 у справі №380/30417/23 у відповідача були відсутні правові підстави для обмеження її розміру 70% грошового забезпечення, з посиланням на частину 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (у редакції Закону №1166-VII).

Таким чином, дії відповідача щодо зменшення відсотку грошового забезпечення з 80% на 70% при проведені перерахунку пенсії на підставі рішення суду від 29.03.2024 у справі №380/30417/23 є протиправними, а тому відповідача необхідно зобов`язати здійснити перерахування з 01.02.2023 пенсії за вислугу років позивача, виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити її виплату, із врахуванням раніше виплачених сум.

Другим ключовим у цій справі є питання про наявність правових підстав для виплати позивачу у розглядуваний період щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713 (далі Постанови №713).

Так, з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб, Кабінет Міністрів України 14 липня 2021 року ухвалив Постанову №713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. № 2146-IX Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо пенсій в разі втрати годувальника), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Згідно пояснювальної записки до проекту Постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії. Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону № 2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн..

Отже, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 року було установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн., виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року.

Аналізуючи положення пункт 1 Постанови №713, апеляційний суд дійшов висновку, що доплата, встановлена цим пунктом, розповсюджується на: осіб, яким призначено пенсію до 01.03.2018 року відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби); осіб, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати; осіб, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 року.

Виходячи із наведених норм слідує, що Постановою №713 визначено, зокрема, для осіб, яким призначено пенсію до 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, при цьому обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі, коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн., виплата якої не здійснюється у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018. Тобто такі доплати є тимчасовими.

Здійснивши аналіз пункту 1 Постанови №713 у сукупності з приписами статті 63 Закону №2262-XII, Велика Палата Верховного Суду за наслідками перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 грудня 2024 року у зразковій справі №400/6254/24 у своїй постанові від 13 березня 2025 року вказала, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 цієї Постанови є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка була підставою для ухвалення Постанови №713, а саме зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, визначених на законних підставах.

Іншими словами, доплати до пенсій (розмір яких обчислювався з прожиткового мінімуму станом на 1 березня 2018 року), передбачені Постановою №713, здійснювалися тимчасово до перерахунку відповідних пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу), зокрема через підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на відповідний рік відповідно до пункту 4 Постанови №704 в редакції з 29 січня 2020 року.

У розглядуваній справі встановлено, що пенсія позивачу призначена з 01.01.2014. При цьому, на виконання рішення суду від 29.03.2024 у справі №380/30417/23 ГУ ПФУ у Львівській області 01.07.2024 перерахувало пенсію позивача відповідно до довідки №11/19231- суд від 28.11.2023 та припинило виплату щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн, передбачену Постановою №713.

Колегія суддів приходить до висновку, що вказаний перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду у справі вважається таким, що виник на підставі, встановленій нормативно-правовим актом, а саме через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, що мало наслідком зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу) та є підставою для перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям відповідно до статті 43, 63 Закону №2262-XII.

Тобто, у цьому випадку не має значення, що перерахунок пенсії здійснено на виконання рішення суду, про що стверджує позивач, чи/або одразу на підставі безпосередньо поданої уповноваженим органом довідки до пенсійного органу. Ключовим фактором для визначення пенсій, які переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 року в розумінні Постанови №713 як підстави для припинення або зміни доплати, передбаченої цією постановою, є саме підвищення пенсії після її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення військовослужбовців, а саме прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, як розрахункової величини для визначення посадових окладів військовослужбовців.

Тому помилковим є твердження позивача про те, що перерахунок пенсії, здійснений на виконання рішення суду є відновленням його порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 1 березня 2018 року, і не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

У цій справі перерахунок пенсії позивача проведений саме у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік (незалежно від того, на виконання рішення суду чи на підставі безпосередньо поданої уповноваженим органом довідки до пенсійного органу). Тому відсутні підстави для виплати позивачу щомісячної доплати в сумі 2000 гривень, передбаченої Постановою №713, адже пенсія позивача при її перерахунку збільшилася за рахунок зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний рік.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що наведена у постанові від 13 березня 2025 року за наслідками перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 грудня 2024 року у зразковій справі №400/6254/24, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» під час вирішення наведеного спору при виборі і застосуванні норми права враховується апеляційним судом.

Наведене дає підстави вважати, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті з 01.02.2023 щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713 та зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок з 01.02.2023 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою №713, вважаючи, що таке право підтверджене судовим рішенням у справі 380/11408/23, яке набрало законної сили, має преюдиційне значення.

При цьому, колегія суддів вважає за доцільне врахувати Рішення ЄСПЛ від 14.02.2012 року «Аррас та інші проти Італії» та Рішення ЄСПЛ від 13.04.2006 року «Сухобоков проти Росії», де відзначено, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватись, а відповідне рішення суду не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому.

Крім цього, у Рішенні ЄСПЛ від 03.06.2014 року «Великода проти України» відзначено, що законодавчі норми можуть змінюватись, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши правомірність дій (рішення) відповідача в частині відмови позивачу у нарахуванні та виплаті з 01.02.2023 щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що такі дії (рішення) відповідають нормам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, а відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Отже, доводи апелянта (відповідача) частково знайшли своє підтвердження та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції, з урахуванням вищенаведеного.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи ухвалено рішення суду з частковою невідповідністю його висновків обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до приписів статті 317 КАС України таке рішення суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням у цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог щодо питання щомісячної доплати позивачу до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою №713.

У решта частині рішення суду ухвалене з дотримання норм матеріального і процесуального права, з правильним встановлення обставин справи, а тому скасуванню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року в адміністративній справі №380/17763/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.02.2023 щомісячної доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 з 01.02.2023 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум, і в цій частині ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

У решта частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року в адміністративній справі №380/17763/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль