Справа № 440/16438/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 р. Справа № 440/16438/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, м. Полтава, повний текст складено 31.01.25 у справі № 440/16438/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 у справі №440/16438/23 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпусти за період 2022-2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.04.2023; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за період 2022-2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.04.2023; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022-2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.04.2023; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022-2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.04.2023; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.04.2023; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.04.2023.

16.05.2024 Полтавським окружним адміністративним судом видані виконавчі листи у справі.

16.12.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про розстрочку виконання судового рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року заяву Військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2024 про розстрочку виконання судового рішення у справі №440/16438/23 задоволено; відстрочено виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 у справі №440/16438/23 до 28.02.2025.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та ухвалити рішення, яким заяву Військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2024 залишити без задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що заява відповідача не містила підстав для висновку, що після завершення терміну відстрочення рішення суду буде виконано, що нівелює значення інституту судового захисту прав громадян. Окрім того, судом першої інстанції не враховано, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 вже майже рік лишається невиконаним; з 17.04.2023 (дата звільнення позивача з військової служби) відповідач допускає протиправну бездіяльність щодо неповного розрахунку при звільненні.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач указує на необґрунтованість доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з частинами першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Згідно з частиною третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження обставин, викладених у заяві про розстрочку виконання судового рішення у справі №440/16438/23, відповідачем надано лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04.11.2024 за №220/13/9088, у якому зазначено, що у Міністерстві оборони України триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки", оскільки виділені асигнування на 2024 рік вичерпано. Зазначено, що після збільшення бюджетних асигнувань Міністерству оборони будуть відкриті відповідні бюджетні призначення для повного забезпечення потреби, відповідно до наданих заявок.

Матеріали справи містять заявки Військової частини НОМЕР_1 до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 на отримання коштів.

Суд зазначає, що питання розстрочення або відстрочення виконання рішення суду знаходяться в площині процесуального права. Водночас підстави, а саме: наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011, від 30.01.2020 у справі № 819/150/17.

Колегія суддів зазначає, що розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не припиняє зобов`язання відповідача та не звільняє його від обов`язку виконати судове рішення та сплатити кошти.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішенням, яке забезпечить баланс цих інтересів, є відстрочення виконання судового рішення з правильним визначенням питання щодо часу, на який може бути надана ця відстрочка.

Враховуючи обставини справи та вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції обґрунтовано відстрочив виконання рішення суду у цій справі до 28.02.2025.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з його висновками.

Крім того, колегія суддів ураховує, що на момент апеляційного перегляду ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року, строк відстрочення виконання рішення суду у цій справі минув.

Доводи, які наводяться позивачем в апеляційній скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 у справі № 440/16438/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк