Справа № 541/850/25
Суддя: Вірченко О. М.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/850/25
Номер провадження 2-а/541/28/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 квітня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги наступним. 22 лютого 2025 року позивачу було вручено постанову № 218 від 28 листопада 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, що підтверджується копією постанови. В постанові вказано, що під час звірки облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 під час перевірки не мав військово-облікового документу та не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних запасу, в особливий період порушив вимоги абз. 8 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 2 п.п. 10-1 п. 1 правил військового обліку відповідно до додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487. Правопорушення було зафіксовано протоколом № 218 від 25 листопада 2024 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою від 28 листопада 2024 року на позивача накладено штраф у розмірі 17 000 грн. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справ про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача. Позивач зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення № 218 від 25 листопада 2024 року зазначені відомості інші, ніж в постанові про адміністративне правопорушення. Крім того, позивач стверджує, що розгляду адміністративного протоколу фактично не було, йому було лише вручено копію протоколу, а потім, 17 лютого 2025 року, повідомлено в телефонному режимі про необхідність отримання постанови, яка була ним отримана 22 лютого 2025 року. З урахуванням зазначеного, просив постанову № 218 по справі про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2024 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. 25 листопада 2024 року було складено протокол № 218 за порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, а саме за відсутність при собі під час перевірки військово-облікового документу. Позивачу було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год 00 хв. 28 листопада 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розяснено зміст ст. 63 Конституції України під особистий підпис. На розгляд справи ОСОБА_1 у визначений в протоколі час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не надав, тому 28 листопада 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянув справу про адміністративне правопорушення та виніс постанову № 218 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Відповідач вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, тому просив залишити позовну заяву без задоволення (а.с. 22).

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 218 від 25 листопада 2024 року, на підставі витягу з книги протоколів засідань призовної комісії, протоколу № 3 від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 рішенням призовної комісії згідно з положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України звільнений від призову на військову службу у зв`язку з досягненням 27-річного віку. Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 18, абз. 8 ч. 3 ст. 16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зарахований в запас, який ухилявся від призову. ОСОБА_1 вчасно не з`явився на облік військовозобов`язаних запасу, даними діями порушив вимоги ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». У відповідності з вказаним протоколом ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (а.с 9-10).

Згідно з постановою від 28 листопада 2024 року № 218 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вказаною статтею та піддано до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн (а.с. 11-12).

У постанові зазначено, що під час звірки облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 під час перевірки не мав військово-облікового документу та не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних запасу, в особливий період порушив вимоги абз. 8 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 2 п.п. 10-1 п. 1 правил військового обліку відповідно до додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487. Правопорушення було зафіксовано протоколом № 218 від 25 листопада 2024 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розгляду справи повідомив, що не прибув вчасно до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому що не знав норми закону.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до п.п. 3 і 4 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа. Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

в електронній формі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

у паперовій формі на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Військово-обліковими документами є посвідчення про приписку до призовної дільниці; військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від 100 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від 1 000 до 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд погоджується з думкою позивача, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На виконання ст. 254 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як визначено ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобовязаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 КУпАП (крім правопорушень, вчинених військовозобовязаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що протокол № 218 про адміністративне правопорушення від 25 листопада 2024 року було складено відносно ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а постановою № 218 по справі про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2024 року на підставі вказаного протоколу позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги абз. 8 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 2 п.п. 10-1 п.1 правил військового обліку відповідно до додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, що є грубим порушенням права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист.

На виконання вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм ч. 1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160-163 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2024 року № 218про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення,скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2025 року.

Суддя: О. М. Вірченко