Справа № 460/5445/25
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2025 року м. Рівне №460/5445/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ОСОБА_4
доМіністерство оборони України
про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

24 березня 2025 року до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерство оборони України, в якій позивачі просять суд:

Визнати протиправним та скасування пункт 48 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.04.2024 року № 18/975, про призначення матері, дружині та двом синам одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_5 , внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в сумі 2 013 000 грн.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити матері, дружині та двом синам одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_5 , внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року та Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в розмірі 15 000 000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням проведених виплат.

У позовній заяві зазначається, що рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (протокол № 18/975 від 02.04.2024 року) призначено одноразову грошову допомогу відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 року №975: матері, дружині та двом синам одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_5 , внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в сумі 2 013 000 грн..

Позивачі зазначають, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 15 мільйонів гривень відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, оскільки ОСОБА_6 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебував у районі ведення бойових дій та хвороба, яка призвела до смерті, пов`язана із захистом Батьківщини.

Вважаючи протиправним рішення відповідача, оформлене Протоколом комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 18/975 від 02.04.2024, позивачі звернулись до суду.

Суд ухвалою від 26.03.2025 відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався.

Відповідно до ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч.6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи наведені приписи КАС України, адміністративна справа вирішується судом в межах граничного строку, визначеного ст.258 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.01.2023, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

19 січня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав позивачу сповіщення №35, в якому зазначено, що рядовий в/служби по мобілізації, 1983 р.н., зарахований у списки в/ч НОМЕР_2 15.06.2022 як мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в лікарні міста Констянтинівка, Донецької області, де перебував внаслідок погіршення стану здоров`я, подія настала при здійсненні заходів із забезпечення заходів із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Причина смерті уточняється. Смерть рядового ОСОБА_5 настала під час проходження ним військової служби. Це сповіщення є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) і надання пільг, установлених законодавством.

Згідно з витягом з протоколу засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії від 12.07.2023 №809, захворювання і причина смерті ОСОБА_6 , 1983 р.н. : «Гострий трансмуральний інфаркт міокарда. Набряк легень.», яке згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19.01.2023 №19, сповіщенням про смерть №35 від 18.01.2023 виданого командиром військової частини НОМЕР_2 , лікарського свідоцтва про смерть №26 від 18.01.2023, виданого КЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи. Костянтинівське відділення», свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.01.2023, виданого білокриницькою сільською радою, послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ЗАХВОРЮВАННЯ І ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК ПОВЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (про результати спеціального розслідування, встановлено, що смерть номера обслуги 1 кулеметного відділення кулеметного взводу НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 рядового ОСОБА_5 настала 17 січня 2023 року в наслідок набряку легень, гострого трансмурального інфаркту міокарда, під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_2 від 19.05.2023 р. №5597, рядовий ОСОБА_6 дійсно в період з 25.10.2022 до 17.01.2023 брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи: в Баштанському та Миколаївському районі, Миколаївської області; Херсонському районі, Херсонської області; Краматорському та Бахмутському району, Донецької області. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 №290 від 24.10.2022; бойове розпорядження ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » №1771 від 04.04.2022; наказ командира військової частини НОМЕР_2 : №350 від 23.12.2022, бойове розпорядження ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №2042 від 15.12.2022; наказ командира військової частини НОМЕР_2 : №19 від 19.01.2023.. Ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Згідно з довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_2 від 11.05.2024 р. №2418, рядовий ОСОБА_6 дійсно брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи: в Баштанському та Миколаївському районі Миколаївської області; в Бахмутській (в районі н.п. Бахмут) територіальній громаді Донецької області. Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №290 від 24.10.2022; бойове розпорядження ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » №1771 від 04.04.2022; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №350 від 23.12.2022, бойове розпорядження ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №1314/4/9/290т/окп від 14.12.2022; витяг із підсумкового бойового донесення командира військової частини НОМЕР_2 №6952/дск від 25.12.2022; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №8 від 04.01.2023; витяг з Додатку 2 до наказу командира військової частини НОМЕР_5 №8 від 04.01.2023; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №19 від 19.01.2023.. Ця довідка є підставою для надання особі статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

У 2024 році позивачі звернулись до посадових осіб відповідача із заявами щодо виплати їм одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_6 .

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.04.2024 №18/975, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25 грудня 2013 р. №975:

27. Матері, дружині та синам померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, содата ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 21.01.2023 - в розмірі від 750- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2023), в сумі 2013000 (Два мільйони тринадцять тисяч гривень) грн. 00 коп. у рівних частках кожному.

Суд зазначає, що у зазначеному рішенні не вказано строку та порядку його оскарження.

Про прийняте комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум Міністерством оборони рішення Позивачів належним чином повідомлено не було. Про оскаржуване рішення позивачі дізналась 21.02.2025 р., після отримання за запитом ОСОБА_1 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 2 квітня 2024 року за №18/975.

Відповідно до пункту 12 Положення про Комісію, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 №564, рішення Комісії може бути оскаржено в судовому порядку.

Вважаючи протиправним рішення відповідача, оформлене Протоколом комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 18/975 від 02.02.2024, позивачі звернулись до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно зі статтею 41 Закону №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон №2011-ХІІ).

Так, Закон №2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до норм статті 1 Закону №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до положень 2 другої статті 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Відповідно до змісту частини 3 статті 16 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 16-1 Закону №2011-XII визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (ч.6 статті 16-3 Закону № 2011-XII).

Згідно із п. 8, 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2011-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Водночас, указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введений воєнний стан.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, воєнний стан як особливий правовий режим вимагає вчинення уповноваженими суб`єктами низки стратегічних та оперативних заходів, спрямованих на захист держави, здійснення яких пов`язане з небезпекою для життя і здоров`я.

Суд зазначає, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану питання про виплату соціального забезпечення, зокрема одноразової грошової допомоги в разі загибелі чи смерті військовослужбовця, набули нового правового регулювання і змісту.

Конституційний Суд України ухвалив рішення від 6 квітня 2022 року № 1-р(II)/2022, у якому вказав на необхідності посиленого з боку Держави соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії рф проти України, розпочатої в лютому 2014 року, а також осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності, а також зазначив про неможливість обмеження або скасування права на соціальний захист цієї особливої категорії осіб із спеціальним юридичним статусом.

Також у вказаному рішенні зазначено, що за змістом статей 17, 65 Основного Закону України, громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними у статті 46 Основного Закону України [абзаци другий, третій пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року №12-р/2018, абзац одинадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019.

Розвиваючи зазначені юридичні позиції, Конституційний Суд України у рішенні від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 вказав на те, що зі змісту частин першої, другої, п`ятої статті 17 Конституції України у їх взаємозв`язку з частиною першою статті 46, частиною першою статті 65 Основного Закону України випливає конституційний обов`язок держави надати спеціальний юридичний статус громадянам України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, членам їхніх сімей, а також особам, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії рф проти України, розпочатої у лютому 2014 року, із забезпеченням відповідно до цього статусу соціальних гарантій високого рівня.

Відповідно до пункту 4 Указу №64/2022, Кабінет Міністрів України зобов`язано невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», враховуючи необхідність вирішення багатьох невідкладних питань, пов`язаних із запровадженням воєнного стану, виконанням завдань щодо подолання збройної агресії та захисту держави, мобілізаційних та низки інших процесів, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», положеннями якої оперативно врегулював деякі особливості окремих виплат, в тому числі одноразової грошової допомоги (далі ОГД), зокрема для військовослужбовців, як осіб, які безпосередньо були залучені до виконання зазначених завдань.

Так, пунктом 1 постанови КМУ №168 (тут і далі - у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацами 1, 2, 7 пункту 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві.

Пунктом 2-1 Постанови КМУ №168 установлено, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 29 липня 2022 року № 2489-IX (далі - Закон № 2489-IX) статтю16-2 Закону №2011-XII доповнено частиною 3 такого змісту: «Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до пункту п. 1 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону №2489-IX, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім п. 3 розділу I цього Закону, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Отже, норма частини 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII, яка передбачає, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України, підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року.

З огляду на зміст наведених норм права, суд підсумовує, що після введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на період дії воєнного стану, для сімей загиблих (померлих) військовослужбовців, які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Постановою КМУ № 168 передбачена виплата одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, ніж це було визначено Постановою КМУ №975.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2024 року справа № 380/9868/23.

У межах розгляду цієї справи суд встановив, що ОСОБА_6 проходив службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 .

ОСОБА_6 у період з 25.10.2022 до 17.01.2023 брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи: в Баштанському та Миколаївському районі, Миколаївської області; Херсонському районі, Херсонської області; Краматорському та Бахмутському району, Донецької області, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 від 19.05.2023 р. №5597.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.01.2023, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 143 від 21.05.2023 р. рядового ОСОБА_6 номера обслуги 1 кулеметного відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок набряку легень, гострого трансмурального інфаркту міокарда, захворювання, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. В даному наказі зазначено, що: «Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.».

Актом проведення службового розслідування підтверджено, що на момент смерті рядовий ОСОБА_7 не вчиняв дії, що порушують чинне законодавство чи наказів командирів, в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував.

Згідно з витягом з протоколу засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії від 12.07.2023 №809, захворювання і причина смерті ОСОБА_6 , 1983 р.н. : «Гострий трансмуральний інфаркт міокарда. Набряк легень.», яке згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19.01.2023 №19, сповіщенням про смерть №35 від 18.01.2023 виданого командиром військової частини НОМЕР_2 , лікарського свідоцтва про смерть №26 від 18.01.2023, виданого КЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи. Костянтинівське відділення», свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.01.2023, виданого білокриницькою сільською радою, послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ЗАХВОРЮВАННЯ І ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК ПОВЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Отже, смерть ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання під час здійснення військовослужбовцем заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, пов`язана з проходженням військової служби та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Ураховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що ОСОБА_6 помер безпосередньо під час виконання заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, під час дії воєнного стану. Причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 липня 2024 року по справі № 600/548/23-а, 10 жовтня 2024 року справа №420/11608/23,від 17 липня 2024 року справа № 600/548/23-а, від 22 серпня 2024 року справа № 380/9868/23, при розгляді подібних правовідносин.

Суд зауважує, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).

Позивачі є суб`єктами, які відповідно до положень статтею 16-1 Закону № 2011-XII мають право на призначення та отримання вказаної допомоги.

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи причини настання смерті ОСОБА_6 та з огляду на правове регулювання питання отримання одноразової грошової допомоги членами сімей загиблих військовослужбовців після 24 лютого 2022 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для отримання позивачами одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 168 та для задоволення позову.

Отже, зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом:

визнання протиправним та скасування пункту 48 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.04.2024 року № 18/975, про призначення матері, дружині та двом синам одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_5 , внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в сумі 2 013 000 грн.

зобов`язання Міністерство оборони України призначити матері, дружині та двом синам одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_6 , внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року та Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в розмірі 15 000 000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням проведених виплат.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Міністерства оборони України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 72, 77, 90, 120, 241-246, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасування пункт 48 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.04.2024 року № 18/975, про призначення матері, дружині та двом синам одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_6 , внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в сумі 2 013 000 грн.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити матері, дружині та двом синам одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_6 , внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року та Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в розмірі 15 000 000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Позивач - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач - Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6,м. Київ,03168, ЄДРПОУ/РНОКПП 00034022)

Суддя Д.Є. Махаринець