Справа № 160/32911/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛебеденко В.В.
представника позивача представника відповідача Сабанцевої С.А. Сербулової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД УКРПРОМТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
12.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД УКРПРОМТРЕЙД» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо застосування відносно ТОВ «ТД Укрпромтрейд» заходів податкового контролю - призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу від 20.06.2024 року за № 2486-п;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
23.12.2024 позивач повідомив суд про виконання вимог ухвали суду від 17.12.2024 шляхом надання через систему «Електронний суд» клопотання про долучення платіжної інструкції про сплату судового збору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2025 о 09:30 год.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
23.01.2025 на адресу суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» надійшов письмовий відзив на позов, у якому представник у задоволенні позову просила відмовити повністю, посилаючись на те, що в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача останнім не підтверджено реальність взаємовідносин з контрагентами ТОВ «МІЛАН ЕНЕРГО» та ТОВ «ПРОМРЕСУРС СНАП». Так, при проведенні перевірки встановлено нереальність господарських операцій з даними контрагентами, оскільки неможливо підтвердити факт отримання товарів. Отже, відповідач вважає, що викладені висновки в акті перевірки №1860/04-36-07-05/42972241 від 05.07.2024 відповідають вимогам чинного законодавства, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що прийняте відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, звертала увагу суду, що посадові особи податкового органу були допущені позивачем до проведення перевірки, направлення на перевірку підписані без заперечень, наказ на проведення перевірки не оскаржувався, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання протиправними дій контролюючого органу щодо призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу від 20.06.2024 року за № 2486-п.
28.01.2025 представником позивача до суду через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи податкового органу не спростовують наведених у позові обставин, що свідчить про його обґрунтованість, а висновки є безпідставними та такими, що не гуртуються на нормах чинного законодавства. Також, висновки акту перевірки не ґрунтуються на результатах здійснення заходів податкового контролю відносно контрагентів. Неможливість встановити походження товару (вугілля кам`яного), на чому наполягає відповідач, пов`язано виключно з невжиттям заходів податкового контролю відносно всіх контрагентів, що приймали участь у господарських операціях з придбання/поставки товару, що не є виною позивача та не свідчить про нереальність господарських операцій, оскільки позивач, на стадії здійснення перевірки документально підтвердив не тільки факт придбання товару, але і факт його використання у власній господарській діяльності як енергоносія у виробництві вапна, що відповідає основному виду економічної діяльності підприємства.
У підготовчому засіданні 28.01.2025 оголошено перерву до 11.02.2025 о 14:40 год., надано стороні відповідача час для ознайомлення з відповіддю на відзив позивача та підготовки відповідних заперечень.
У підготовчому засіданні 11.02.2025 оголошено перерву до 04.03.2025 о 13:30 год. та надано стороні відповідача час для з`ясування підстав проведення перевірки.
04.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у процесі з розгляду іншої справи.
Усною ухвалою суду від 04.03.2025, постановленою у підготовчому засіданні, у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено, причину неявки визнано неповажною, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.03.2025 о 13:30 год. у зв`язку із ненаданням відповідачем витребуваних документів.
Також, 04.03.2025 на адресу суду від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких представник додатково звертала увагу суду, що наказ від 20.06.2024 №2486-п є вичерпаним у зв`язку з його пред`явленням, при цьому платник податків допустив контролюючий орган до проведення перевірки. Наведене свідчить про те, що оскаржуваний наказ як акт індивідуальної дії реалізований внаслідок його застосування, а тому його оскарження не призведе до поновлення порушених прав позивача.
20.03.2025 адміністративну справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Сліпець Н.Є. на лікарняному з 10.03.2025, справу призначено до розгляду на 27.03.2025 о 11:30 год.
Усною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні, від 27.03.2025 закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08.04.2025 о 15:00 год.
У судовому засіданні 08.04.2025 суд ухвалив перейти до стадії ухвалення судового рішення та повідомив час його проголошення 10.04.2025.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримала, проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД УКРПРОМТРЕЙД» зареєстровано 24.04.2019 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, є платником податку на додану вартість.
Основним видом діяльності ТОВ «ТД УКРПРОМТРЕЙД» за КВЕД є: 23.52 виробництво вапна та гіпсових сумішей.
Також, іншими видами діяльності ТОВ «ТД УКРПРОМТРЕЙД» є: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Підставою прийняття наказу визначено неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до п. 73.3. ст. 73 ПК України.
У період з 24.06.2024 по 28.06.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, відповідно до наказу від 20.06.2024 №2486-п, виданого на підставі п.19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, та направлень від 21.06.2024 №4843 та №4844, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТД УКРПРОМТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «МІЛАН ЕНЕРГО» та ТОВ «ПРОМРЕСУРС СНАП» за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 та всіх звітніх періодів, в яких було задекларовано податкови кредит по взаємовідносинам з цими контрагентми та з питань застосування штрафних санкцій, відповідно до п. 121.2 ст. 121 ПК України, в частині неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України.
За результатами документальної позапланової виїзної перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт від 05.07.2024 №1860/04-36-07-05/42972241.
Перевіркою встановлено порушення:
- п.44.1 ст.44, п.198.1 п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями) занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету, всього на суму 960 009,00 грн., в т.ч. за травень 2023 року 140 725,00 грн, за червень 2023 року -357 091,00 грн, за лютий 2024 року 462 193,00 грн.
Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки ТОВ «ТД УКРПРОМТРЕЙД» 31.07.2024 подало до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області заперечення на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 05.07.2024 №1860/04-36-07-05/42972241.
Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням ТОВ «ТД УКРПРОМТРЕЙД» 10.09.2024 звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою з вимогою переглянути та скасувати прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.08.2024.
Вирішуючи правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до положень пункту 72.1.6 статті 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку, а також інформація, наведена у скарзі покупця (споживача) щодо порушення платником податків встановленого порядку проведення розрахункових операцій із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій;
Пунктом 73.3 статті 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити:
1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Підпунктом 73.3.1. пункту 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків;
4) стосовно платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок під час зазначення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) виявлено помилку або недостовірність даних, що містяться у звіті про підзвітні рахунки, поданому фінансовим агентом, або відповідно до Загального стандарту звітності CRS фінансовим агентом подано звіт про підзвітні рахунки з відомостями про незадокументовані рахунки, або виявлено подання власником рахунку недостовірних відомостей фінансовому агенту;
7) отримано повідомлення від компетентного органу іноземної юрисдикції, з якою Україною укладено міжнародний договір, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, або укладено на його підставі міжвідомчий договір, про виявлення таким органом помилки, неповних або недостовірних даних, наданих фінансовим агентом щодо підзвітного рахунку особи, яка є резидентом відповідної іноземної юрисдикції, або про інше порушення чи невиконання фінансовим агентом зобов`язань, передбачених Угодою FATCA або Загальним стандартом звітності CRS, у тому числі про участь фінансового агента або його клієнта у правочинах або операціях, передбачених пунктом 39-3.6 статті 39-3 цього Кодексу;
8) отримано запит про надання інформації від компетентного органу іноземної держави на підставі міжнародного договору, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, та інформації, яка запитується, немає у розпорядженні контролюючого органу;
9) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Підпунктом 73.3.2. пункту 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Підпунктом 73.3.3. пункту 73.3 статті 73 ПК України визначено, що платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
У разі проведення зустрічної звірки платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, та документальне підтвердження цієї інформації на вимогу контролюючого органу у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Підпунктом 73.3.4. пункту 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 03.01.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на адресу позивача направлено запит №201/6/04-36-07-05 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень).
Виходячи із тексту направленого на адресу позивача запиту, підставою для витребування у позивача інформації та документів стало виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення товариством даних податкового кредиту за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 по взаємовідносинах з контрагентами: ТОВ «МІЛАН ЕНЕРГО» на суму ПДВ 497,8 тис. грн, ТОВ "ПРОМРЕСУРС СНАП" на суму ПДВ 237,9 тис. грн.
Про зазначене також вказують результати аналізу податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до ст. 72, 73, і 74 ПК України.
Досліджуючи запит на предмет дотримання контролюючим органом приписів абзаців першого п`ятого пункту 73.3 ст. 73 ПК України, суд зазначає, що конкретних підстав для надсилання запиту із зазначенням інформації, яка це підтверджує відповідачем у запиті не наведено. Які саме факти, що свідчать про недостовірність податкового кредиту за період з 01.04.2023 по 30.04.2023, та з яких джерел вони отримані відповідачем у запиті не конкретизовано.
Отже, суд не вбачає наявності обґрунтованих підстав для направлення запиту на адресу позивача.
Разом з тим, листом від 12.03.2024 №2 позивачем були надані пояснення разом з документами, щодо підтвердження господарських взаємовідносин з контрагентами.
Відповідно до підпункту 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.02.2019 у справі № 826/9082/15, аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, містити чітко визначені обставини, які свідчать про порушення платником податків вимог податкового законодавства, бути оформленим у відповідності до закону, а також, містити печатку контролюючого органу. Обов`язок платника податків із надання запитуваної інформації виникає виключно за умови оформлення запиту згідно з вимогами п. 73.3 ст. 73 ПК України. Відсутність печатки контролюючого органу на запиті про надання інформації, незазначення у останньому підстав для направлення та/або зазначення підстав, не передбачених Кодексом, недотримання інших вимог є порушенням порядку його оформлення (складання), що у свою чергу призводить до виникнення у платника податків права не надавати запитувану інформацію.
У свою чергу, порушення процедури призначення та проведення перевірки дає підстави для висновку про незаконність проведеної перевірки та про те, що така перевірка не породжує правових наслідків, а акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
Отже, встановлені у справі обставини свідчать про відсутність підстав для проведення перевірки, а результати проведеної перевірки у вигляді акту не встановлюють юридичних наслідків.
Однак, як встановлено судом, прийнятий податковим органом наказ не був оскаржений позивачем в адміністративному чи судовому порядку, та був реалізований податковим органом, шляхом проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД УКРПРОМТРЕЙД» у період з 24.06.2024 по 28.06.2024, на підставі якої складено акт перевірки.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 року по справі № 816/228/17, зазначено, що «у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
З огляду на зазначене, визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо застосування заходів податкового контролю - призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу від 20.06.2024 року за № 2486-п не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги.
Відповідно до пп.16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно із п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно із п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Слід зазначити, що відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно з положеннями п. 20.2 ст. 20 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Пунктом 198.3 ст.198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).
Згідно пп.14.1.36 п.14.1ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно із п.135.1ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно ізстаттею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цьогоКодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до п. 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно з абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
З аналізу викладеного вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.
Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2010 року №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.
Як вже зазначалося, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.
Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.
Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.
У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.
За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.
Під час розгляду справи судом встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «ТД УКРПРОМТРЕЙД» мало взаємовідносини з ТОВ «МІЛАН ЕНЕРГО» та ТОВ «ПРОМРЕСУРС СНАП».
З акту перевірки вбачається, що податковим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій з цими контрагентами, оскільки асортимент придбаної продукції не відповідає реалізованій, що свідчить про відсутність у постачальника джерела первинного походження товарів, відтак не існує дійсної можливості набуття іх у власність позивачем, а тому відсутній факт володіння відповідним активом та розпорядження ним з боку позивача.
Між тим, в ході розгляду справи судом встановлено, що для здійснення господарської діяльності по виробництву вапна, 15.08.2022 між ТОВ «ТД УКРКОМПЛЕКТ» (замовник) та ТОВ «Укрспецизвесть-Переробка» (виконавець) укладено договір на переробку давальницької сировини №53, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується на власний ризик виконати роботу з переробки давальницької сировини замовника у готову продукцію, а замовник зобов`язується прийняти готову продукцію і оплатити проведену роботу.
Відповідно до п. 1.4 договору на переробку давальницької сировини №53 від 15.08.2022, готовою продукцією є вапно, давальницькою сировиною є: вапнякове каміння, енергоносії (вугілля, кокс, газ вуглеводний скраплений).
Згідно із пп. 14.1.41 п. 14.1 ст. 14 ПК України, давальницька сировина - сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб`єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб`єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.
За умовами договору, виконання робіт з дереробки давальницької сировини здійснювалось на виробничих площах виконавця (орендовані ним), що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковский район, смт. Губиниха, вулиця Берегового, 1 (п. 2.4 договору).
Обов`язок щодо забезпечення своєчасної передачі давальницької сировини в переробку, в обсязі, погодженому сторонами договору, покладено на замовника.
Згідно із п. 2.2 договору передача давальницької сировини замовником виконавцю відбувалась за актами приймання передачі давальницької сировини в переробку залізничним та/або автомобільним транспортом в місце виконання робіт (надання послуг).
На виконання договору на переробку давальницької сировини між ТОВ «ТД УКРКОМПЛЕКТ» та ТОВ «МІЛАН ЕНЕРГО», ТОВ «ПРОМРЕСУРС СНАП», укладено договори на придбання енергоносіїв (вугілля).
Так, 11.04.2023 між ТОВ «ТД УКРКОМПЛЕКТ» та ТОВ «МІЛАН ЕНЕРГО» укладено договір поставки №87, відповідно до умов якого ТОВ «ТД УКРКОМПЛЕКТ» у квітні 2023 року придбало «вугілля кам`яне марки К».
На виконання умов договору, Специфікацією №1 від 11 квітня 2023 року, погоджено обсяг поставки (1000 т.), ціна (13 916,67 грн. без ПДВ), строк поставки (квітень - травень 2023), умови поставки - транспортом постачальника (або залученим третіх осіб) на умовах СРГ (склад за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиника, вулиця Берегового, 1; вантажоотримувач: ТОВ «Укрепецизвесть - Переробка на замовлення ТОВ «ТД Укопромтрейд»), умови оплати товару (80% вартості поставленого покупую товару протягом 2-х робочих днів після здійснення поставки товару (передачі покупцеві товару та документів згідно п. 5.3.4 договору); 20% вартості поставленого покупцю товару протягом 2-х робочих днів після поставки товару та реєстрації постачальником податкових накладних в ЄРПН).
Здійснення господарської операції з поставки вугілля підтверджується наступними складеними первинними документами:
- видаткова накладна №30 від 12.04.2023 на суму 322 143,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №28 від 12.04.2023, товарно-транспортна накладна №30 від 12.04.2024; видаткова накладна №31 від 12.04.2023 на суму 318 970,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №29 від 12.04.2023, товарно-транспортна накладна №31 від 12.04.2023; видаткова накладна №32 від 12.04.2023 на суму 414 327,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №30 від 12.04.2023, товарно-транспортна накладна №32 від 12.04.2023;
- видаткова накладна №33 від 14.04.2023 на суму 419 671,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №31 від 14.04.2023, товарно-транспортна накладна №33 від 14.04.2023; видаткова накладна №34 від 14.04.2023 на суму 424 681,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №32 від 14.04.2023, товарно-транспортна накладна №34 від 14.04.2023; видаткова накладна №35 від 14.04.2023 на суму 362 891,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №33 від 14.04.2023; товарно-транспортна накладна №35 від 14.04.2023; видаткова накладна №36 від 14.04.2023 на суму 324 147,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №34 від 14.04.2023, товарно-транспортна накладна №36 від 14.04.2023; видаткова накладна №37 від 14.04.2023 на суму 376 418,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №35 від 14.04.2023, товарно-транспортна накладна №37 від 14.04.2023; видаткова накладна №38 від 14.04.2023 на суму 395 289,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №36 від 14.04.2023, товарно-транспортна накладна №38 від 14.04.2023;
- видаткова накладна №39 від 15.04.2023 на суму 375 082,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №37 від 15.04.2023, товарно-транспортна накладна №39 від 15.04.2023;
- видаткова накладна №47 від 28.04.2023 на суму 353 205,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №45 від 28.04.2023, товарно-транспортна накладна №47 від 28.04.2023; видаткова накладна №48 від 28.04.2023 на суму 344 020,00 грн з ПІДВ, рахунок на оплату №46 від 28.04.2023, товарно-транспортна накладна №48 від 28.04.2023; видаткова накладна №49 від 28.04.2023 на суму 405 309,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №47 від 28.04.2023, товарно-транспортна накладна №49 від 28.04.2023; видаткова накладна №50 від 28.04.2023 на суму 353 372,00 грн з ПДВ, рахунок на оплату №48 від 28.04.2023, товарно-транспортна накладна №50 від 28.04.2023.
Якісні характеристики вугілля підтверджено постачальником Сертифікатом якості Випробувального Центру «ХарЦис» Державного підприємства «Український державний науково дослідницький вуглехімічний інститут», виданим 07.11.2019.
Розрахунки між сторонами за поставлений товар здійснено на підставі платіжних інструкцій №133 від 24.04.2023, №139 від 27.04.2023, №l41 від 27.04.2023, №229 від 06.07.2023, №437 від 04.05.2023, №438 від 04.05.2023, №439 від 04.05.2023, №440 від 04.05.2023.
Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ «МІЛАН ЕНЕРГО» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.
Також, 03.03.2023 між ТОВ «ТД УКРКОМПЛЕКТ» та ТОВ «ПРОМРЕСУРС СНАП» укладено договір поставки №03-23, відповідно до умов якого ТОВ «ТД УКРКОМПЛЕКТ» у квітні 2023 року придбало «вугілля кам`яне марки К».
На виконання умов договору, Специфікацією №1 від 03.03.2023, Специфікацією №2 від 09.03.2023, Специфікацією №3 від 01.04.2023 погоджено обсяг поставки, ціна та строк поставки, умови поставки - транспортом постачальника (або залученим третіх осіб) на умовах СРГ (склад за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиника, вулиця Берегового, 1; вантажоотримувач: ТОВ «Укрспецизвесть - Переробка на замовлення ТОВ «ТД Укопромтрейд»), умови оплати товару (80% вартості поставленого покупую товару протягом 2-х робочих днів після здійснення поставки товару (передачі покупцеві товару та документів згідно п. 5.3.4 договору); 20% вартості поставленого покупцю товару протягом 2-х робочих днів після поставки товару та реєстрації постачальником податкових накладних в ЄРПН).
Здійснення господарської операції з поставки вугілля підтверджується наступними складеними первиними документами:
- видаткова накладна №34 від 01.04.2023 на суму 318 063,92 грн, рахунок на оплату №31 від 01.04.2023, товарно-транспортна накладна №Р0104 від 01.04.2023 з відомостями про вантаж; видаткова накладна №35 від 01.04.2023 на суму 337 6755,12 грн з ПДВ, рахунок на оплату №32 від 01.04.2023, товарно-транспортна накладна №Р0204 від 01.04.2023 з відомостями про вантаж, видаткова накладна №36 від 01.04.2023 на суму 403 759,91 грн з ПДВ, рахунок на оплату №33 від 01.04.2023, товарно-транспортна накладна №Р0304 від 01.04.2023 з відомостями про вантаж; видаткова накладна №37 від 01.04.2023 на суму 376 073,51 грн з ПДВ, рахунок на оплату №34 від 01.04.2023, товарно-транспортна накладна №Р0404 від 01.04.2023 з відомостями про вантаж; видаткова накладна № 38 від 01.04.2023 року на суму 348 551,92 грн з ПДВ, рахунок на оплату №35 від 01.04.2023, товарно-транспортна накладна №P0504 від 01.04.2023 з відомостями про вантаж; видаткова накладна №39 від 01.04.2023 на суму 420 920,10 грн з ПДВ, рахунок на оплату №36 від 01.04.2023, товарно-транспортна накладна №Р0604 від 01.04.2023 з відомостями про вантаж, видаткова накладна №40 від 01.04.2023 на суму 415 820,10 грн з ПДВ, рахунок на оплату №37 від 01.04.2023, товарно-транспортна накладна №Р0704 від 01.04.2023 з відомостями про вантаж; видаткова накладна №41 від 01.04.2023 на суму 414 460,09 грн з ПДВ, рахунок на оплату №38 від 01.04.2023, товарно-транспортна накладна №P0804 від 01.04.2023 з відомостями про вантаж;
- видаткова накладна №42 від 03.04.2023, рахунок на оплату №39 від 03.04.2023, товарно-транспортна накладна №Р0904 від 03.04.2023 з відомостями про вантаж.
Якісні характеристики вугілля підтверджено постачальником Сертифікатом якості Випробувального Центру «ХарЦис» Державного підприємства «Український державний науково дослідницький вуглехімічний інститут», виданим 07.11.2019.
Розрахунки між сторонами за поставлений товар здійснено на підставі платіжних інструкцій №101 від 04.04.2023, №174 від 29.05.2023, №8 від 24.01.2024.
Придбане у зазначених вище контрагентів вугілля, разом із іншими складовими частина давальницької сировини було передано в переробку ТОВ «Укрспецизвесть - Переробка» у квітні 2023 року, що підтверджується: договором №53 від 15.08.2022, актами прийому-передачі давальницької сировини за №0062 від 01.04.2023, №0063 від 03.04.2023, №0068 від 12.04.2023, №0070 від 14.04.2023, №0071 від 15.04.2023№, №0080 від 28.04.2023.
Виготовлене для ТОВ «ТД УКРПРОМТРЕЙД» вапно з давальницької сировини підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2023 за №ОУ-0000017, №ОУ-0000018.
Кількість використаної давальницької сировини та виробленого вапна виконавцем відображено у звіті про використання давальницької сировини за квітень 2023 року.
Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ «ПРОМРЕСУРС СНАП» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.
Разом з тим, висновок податкового органу про нереальність господарських операцій з контрагентами ТОВ «МІЛАН ЕНЕРГО», ТОВ «ПРОМРЕСУРС СНАП» ґрунтується на факті відсутність у постачальника джерела первинного походження товарів, а також у зв`язку з тим, що не існує дійсної можливості набуття їх у власність позивачем, а тому відсутній факт володіння відповідним активом та розпорядження ним з боку позивача, зв`язку з чим первинні документи не можуть належним чином підтверджувати реальність взаємовідносин позивача з контрагентами, оскільки є неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь-яких господарських операцій між вказаними підприємствами.
Проте, в ході судового розгляду справи встановлено, що на момент здійснення операцій придбання товару позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.
Як вбачається із акту перевірки, під час здійснення останньої, податковим органом таких обставин не встановлено.
Судовим оглядом встановлено, що первинні бухгалтерські документи ТОВ «ТД УКРПРОМТРЕЙД» в повній мірі відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Також, судом встановлено, що складені податкові накладні за спірними операціями заповнені у відповідності до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Крім того, суд зазначає, що позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентами, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 року (далі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст. 9 Конституції України. Зокрема, стаття 1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України» якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.
Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання товару не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у зв`язку з придбанням товарів та робіт у випадку, коли останній має необхідні документальні підтвердження розміру таких витрат і податкового кредиту, про що також зазначено в рішенні Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10.
Суд звертає увагу, що у позивача на час розгляду справи наявні всі первинні документи, які підписані усіма сторонами та уповноваженими особами, контрагенти - ТОВ «МІЛАН ЕНЕРГО», ТОВ «ПРОМРЕСУРС СНАП» на час здійснення операції перебували на обліку в податкових органах та не припинені, мають усі необхідні реквізити відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підприємств». Факт підтвердження належними первинними бухгалтерськими документами фактичного придбання товару, вказує на фактичне підтвердження наявності у позивача підстав для віднесення суми сплаченого останнім ПДВ до податкового кредиту та витрат.
При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилок та недоліків у їх оформленні не є підставою беззаперечною підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Посилання на припущення, аналітичні узагальнюючі висновки щодо діяльності контрагентів, є неприйнятними у якості доказів конкретних податкових правопорушень щодо підстав та порядку формування податкового кредиту, оскільки в основі формування податкового кредиту лежить факт здійснення конкретної господарської операції, який потребує доведення або спростування обставин саме здійснення цієї господарської операції. Будь-які припущення, аналітичні викладки, узагальнюючі висновки можуть мати місце виключно на підставі встановлення, дослідження та підтвердження обставин здійснення господарської операції (позиція Верховного Суду, викладена у Постанові від 12.04.2018 р. справа №804/698/26).
При цьому, суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи документи первинного бухгалтерського обліку сформовані за наслідками господарських відносин з вказаними контрагентами відповідають вимогам закону щодо своєї форми та змісту, та підтверджують право позивача на формування витрат за рахунок господарських операцій та їх врахування при визначенні об`єкта оподаткування.
За таких обставин, відповідачем не надано належних доказів, що фінансово-господарські операції між ТОВ «ТД УКРПРОМТРЕЙД» та його контрагентами ТОВ «МІЛАН ЕНЕРГО», ТОВ «ПРОМРЕСУРС СНАП» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 18 000,16 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією №41 від 28.11.2024.
Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 18 000,16 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Відповідно ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Складання повної ухвали залежно від складності справи може бути відкладено на строк не більш як на п`ять днів з дня проголошення скороченої (вступної та резолютивної частин) ухвали.
Скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення має бути підписане всім складом суду і приєднане до справи.
Згідно ч.5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21 квітня 2025 року.

Суддя Н.Є. Сліпець