Справа № 160/3272/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2025 рокуСправа №160/3272/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач-2), в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить: зробити правильні дії і відновити порушене право; визнати незаконним рішення Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.09.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після закінчення школи, вона стала членом колгоспу, звідки була відправлена на курси навчання в Обласний будинок народної творчості. Після закінчення навчання, позивач продовжила працювати в колгоспі. Вважаючи, що позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 17.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.09.2024 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто ГУ ПФУ в Харківській області.
Рішенням від 11.09.2024 №49 відповідач-2 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні вказано, що вік заявника становить 63 роки 10 місяців 26 днів; необхідний страховий стаж становить не менше 20 років; страховий стаж заявника 19 років 05 місяців 03 дні. Коментар: починаючи з 01.01.2019, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років, передбаченого частинами першою і другою статті 26 Закону №1058-IV, мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2025 по 31.12.2025 - від 15 до 22 років. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 22.06.1979 в Обласному будинку народної творчості згідно довідки №74 від 11.08.2023, оскільки зазначений заклад не відноситься до закладів освіти, передбачених Законом №1788-ХІІ; також не зараховано періоди роботи у колгоспі імені Шевченка з 1977 по 1989 роки згідно з наданими архівними довідками від 10.08.2023 №783, №784, в яких допущено скорочення при написання ім`я та по-батькові, що не відповідає паспортним даним заявниці та не зазначено інформацію, що працівників з таким прізвищем, ім`ям та по батькові більше не існує.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача-2 у призначення їй пенсії за віком, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до частини статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Щодо незарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1977 по 22.06.1979 в Обласному будинку народної творчості, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Матеріали справи містять довідку КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ МЕТОДИЧНИЙ ЦЕНТР КЛУБНОЇ РОБОТИ ТА НАРОДНОЇ ТВОРЧОСТІ» від 10.08.2023 №74, з якої вбачається, що ОСОБА_2 навчалася на денному відділенні в обласному Будинку народної творчості з 01.09.1977 по 27.06.1979 і отримала свідоцтво про навчання за №675 від 17.06.1979 та присвоєна кваліфікація керівника самодіяльного танцювального колективу, студії бального танцю, організатора клубної роботи. Довідку надано згідно із записами книги обліку осіб, які закінчили курси керівників художньої самодіяльності при управлінні культури виконкому Дніпропетровської обласної ради депутатів.

Державне підприємство «Дніпропетровський обласний методичний центр клубної роботи» є правонаступником обласного Будинку народної творчості згідно розпорядження голови обласної державної адміністрації від 07.02.1997 №41-р.

Комунальний заклад «Дніпропетровський обласний методичний центр клубної роботи та народної творчості» є правонаступником державного підприємства «Дніпропетровський обласний методичний центр клубної роботи» згідно з витягом із рішення голови обласної ради від 28.11.2002 №102-6/XXIV.

Матеріали справи містять свідоцтво №625 від 27.06.1979, видане Обласним будинком народної творчості Управління мистецтва Дніпропетровської обласної Ради народних депутатів, з якого вбачається, що ОСОБА_2 закінчила дворічні курси керівників колективів художньої самодіяльності при Дніпропетровському обласному будинку народної творчості та отримала кваліфікацію керівника самодіяльного танцювального організатора студії бального танцю, організатора клубної роботи.

Враховуючи те, що до стажу зараховується і період навчання на курсах по підготовці кадрів, суд приходить до висновку, що навчання в Обласному Будинку народної творчості на денному відділенні підлягає зарахуванню до страхового стажу з 01.09.1977 по 27.06.1979.

Щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи у колгоспі імені Шевченка з 1977 по 1989 роки згідно з наданими архівними довідками від 10.08.2023 №783, №784, в яких допущено скорочення при написання ім`я та по-батькові, що не відповідає паспортним даним заявниці та не зазначено інформацію, що працівників з таким прізвищем, ім`ям та по батькові більше не існує, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону № 1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі Порядок №637) передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

На підставі пункту 2.2. Інструкції №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4. Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні норми були закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція №162), яка діяла під час оформлення частини записів в спірні періоди в трудовій книжці позивача.

Так, пунктом 1.1. Інструкції №162 було передбачено (мовою оригіналу):

«Трудовая книжка является основным документом о трудовой деятельности рабочих и служащих. Трудовые книжки ведутся на всех рабочих и служащих государственных, кооперативных и общественных предприятий, учреждений и организаций*, проработавших свыше 5 дней, в том числе на сезонных и временных работников, а также на нештатных работников при условии, если они подлежат государственному социальному страхованию.».

Пунктами 2.1-2.4 Інструкції №162 було визначено (мовою оригіналу):

« 2.1. Заполнение трудовых книжек и вкладышей к ним производится на языке союзной, автономной республики, автономной области, автономного округа, на территории которых расположено данное предприятие, учреждение, организация, и на официальном языке СССР.

2.2. Заполнение трудовой книжки впервые производится администрацией предприятия в присутствии работника не позднее недельного срока со дня приема на работу.

В трудовую книжку вносятся: сведения о работнике: фамилия, имя, отчество, дата рождения, образование, профессия, специальность; сведения о работе: прием на работу, перевод на другую постоянную работу, увольнение; сведения о награждениях и поощрениях: награждения орденами и медалями, присвоение почетных званий; поощрения за успехи в работе, применяемые трудовым коллективом, а также награждения и поощрения, предусмотренные правилами внутреннего трудового распорядка и уставами о дисциплине; другие поощрения в соответствии с действующим законодательством; сведения об открытиях, на которые выданы дипломы, об использованных изобретениях и рационализаторских предложениях и о выплаченных в связи с этим вознаграждениях.

2.3. Все записи в трудовой книжке о приеме на работу, переводе на другую постоянную работу или увольнении, а также о награждениях и поощрениях вносятся администрацией предприятия после издания приказа (распоряжения), но не позднее недельного срока, а при увольнении - в день увольнения и должны точно соответствовать тексту приказа (распоряжения).».

В Основних положеннях про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 14.03.1975 №310 містились наступні вимоги (мовою оригіналу):

« 1. Трудовая книжка колхозника является основным документом о трудовой деятельности членов колхозов.

2. Трудовые книжки ведутся на всех членов колхозов с момента принятия их в члены колхоза.

5. В трудовую книжку колхозника вносятся: сведения о колхознике: фамилия, имя, отчество, дата рождения, образование, профессия, специальность; сведения о членстве в колхозе: прием в члены колхоза, прекращение членства в колхозе; сведения о работе: назначение на работу, перевод на другую работу, прекращение работы; сведения о трудовом участии: принятый в колхозе годовой минимум трудового участия в общественном хозяйстве, его выполнение; сведения о награждениях и поощрениях: награждения орденами и медалями, присвоение почетных званий, награждения и поощрения за успехи в работе, предусмотренные уставом и правилами внутреннего распорядка колхоза, другие поощрения в соответствии с действующим законодательством; сведения об открытиях, на которые выданы дипломы, об использованных изобретениях и рационализаторских предложениях и о выплаченных в связи с этим вознаграждениях.

6. Все записи в трудовой книжке заверяются во всех разделах за время работы в колхозе подписью председателя колхоза или специально уполномоченного правлением колхоза лица и печатью.

13. Ответственность за организацию работ по ведению, учету, хранению и выдаче трудовых книжек возлагается на председателя колхоза. Ответственность за своевременное и правильное заполнение трудовых книжек, за их учет, хранение и выдачу несет специально уполномоченное правлением колхоза лицо.».

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка; обов`язок належного оформлення записів у трудові книжці покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Необхідність підтверджувати періоди роботи іншими документами для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Суд зазначає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

В трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 міститься такі записи, зокрема, (мовою оригіналу):

№1: 28.08.1977 принята в члены колхоза им. Шевченко;

№2: 19.09.1989 уволена с членов колхоза.

Також, у трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містяться такі записи у графі «Трудова участь в суспільному господарстві»:

- роки: 1977; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві дані відсутні; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві дані відсутні; заробітна плата (дописано власноруч) 112,50; ким працює (дописано власноруч) студент;

- роки: 1978; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві дані відсутні; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві дані відсутні; заробітна плата (дописано власноруч) 585,10; ким працює (дописано власноруч) студент;

- роки: 1979; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві дані відсутні; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві дані відсутні; заробітна плата (дописано власноруч) 690,00; ким працює (дописано власноруч) студент;

- роки: 1980; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві 260; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві 306; заробітна плата (дописано власноруч) нерозбірливо; ким працює (дописано власноруч) хореограф;

- роки: 1981; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві 260; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві 306; заробітна плата (дописано власноруч) 898,91 руб; ким працює (дописано власноруч) хореограф;

- роки: 1982; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві 260; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві 306; заробітна плата (дописано власноруч) 819,83 руб; ким працює (дописано власноруч) хореограф;

- роки: 1983; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві 200 (декрет); вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві 204; заробітна плата (дописано власноруч) 939,63 руб; ким працює (дописано власноруч) хореограф;

- роки: 1984; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві декрет; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві 19; заробітна плата (дописано власноруч) 57,323 руб; ким працює (дописано власноруч) хореограф;

- роки: 1985; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві декрет; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві 76; заробітна плата (дописано власноруч) 189,29 руб; ким працює (дописано власноруч) хореограф;

- роки: 1986; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві 70; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві 76; заробітна плата (дописано власноруч) 223,50 руб; ким працює (дописано власноруч) хореограф;

- роки: 1987; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві 260; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві 295; заробітна плата (дописано власноруч) 938,33 руб; ким працює (дописано власноруч) хореограф;

- роки: 1988; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві 250; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві 292; заробітна плата (дописано власноруч) 1137 руб; ким працює (дописано власноруч) хореограф;

- роки: 1989; прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві 189; вироблення річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві 190; заробітна плата (дописано власноруч) 1199 руб; ким працює (дописано власноруч) хореограф.

Матеріали справи, серед іншого, містять копії архівних довідок КУ «ЦАРИЧАНСЬКИЙ ТРУДОВИЙ АРХІВ» Царичанської селищної ради:

- від 10.08.2023 №783, що у книгах обліку праці та нарахування заробітної плати працівникам колгоспу ім. Шевченка Царичанського району Дніпропетровської області значиться « ОСОБА_3 » (так у документі) і кількість відпрацьованих людино-днів за 1977-1983 роки; також зазначено, що ПІБ у документах за 1977-1983 роки вживається як « ОСОБА_3 », « ОСОБА_3 »;

- від 10.08.2023 №784, що у книгах обліку праці та нарахування заробітної плати працівникам колгоспу ім. Шевченка Царичанського району Дніпропетровської області значиться « ОСОБА_3 » (так у документі) і кількість відпрацьованих людино-днів за 1984-1989 роки; також зазначено, що ПІБ у документах за 1984-1989 роки вживається як « ОСОБА_3 », « ОСОБА_1 ».

Проаналізувавши долучені до матеріалів справи копії документів, суд дійшов висновку, що записи трудової книжки серії НОМЕР_1 , а також архівні довідки від 10.08.2023: №783, №784 стосуються позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-VI органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами, проте як свідчать матеріали справи, відповідач-2 таким правом не скористався.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1) право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За таких обставин, суд приходить до висновку про передчасність та протиправність відмови відповідача-2 в призначенні позивачу пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним й скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні пенсії позивачу від 11.09.2024 №49.

Також, зарахуванню підлягає період навчання позивача в Обласному Будинку народної творчості з 01.09.1977 по 27.06.1979 та пероід роботи позивача у колгоспі імені Шевченка з 28.06.1979 (перший після закінчення навчання робочий день) по 19.09.1989 (дата звільнення з членів колгоспу), за фактичною тривалістю.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідність поданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії була досліджена відповідачем-2 поверхнево, неповно та не всебічно, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Суд також звертає увагу, що саме ГУ ПФУ в Харківській області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, є суб`єктом владних повноважень, який має повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії позивачу.

Викладене свідчить, що у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання про зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача та призначення пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 , є такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №0.0..1 від 11.02.2025.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню на користь позивача в сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області, рішенням якого порушені права ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14099344) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.09.2024 №49 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання в Обласному Будинку народної творчості з 01.09.1977 по 27.06.1979, період роботи в колгоспі з 28.06.1979 по 19.09.1989 за фактичною тривалістю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 04.09.2024, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар