Справа № 742/2153/25
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/39/25
Єдиний унікальний № 742/2153/25
У Х В А Л А

22 квітня 2025 року м.Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , представник позивача Карпенка Віктора Константиновича, до Головного управління національної поліції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління національної поліції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру поданого фізичною особою підлягає сплаті судовий збір на користь держави 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211 грн 20 коп.

Відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року, винесеній у справі №543/775/17, відступила від висновку, що містився у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16) у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 25 Закону № 3674-VІ.

Отже, за подання позовної заяви про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову не було надано документу про сплату судового збору у розмірі 605 грн 60 коп, або документу, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до адміністративного суду, яку відповідно до частини першої статті 122 КАС може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Правові наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України.

Так, відповідно до частини першої цієї статті у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС).

Норми КАС не дають визначення поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду. Вочевидь такими є обставини, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення особою процесуальних дій щодо звернення з позовною заявою у визначений законом строк; є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом; або пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Обставини такого роду, якщо на них посилається особа, повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Інститут строків звернення до адміністративного суду сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до реалізації права на звернення до суду. Встановлюючи такі строки, законодавець обмежив час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання строків, про які йдеться, зумовлює визначені законом правові наслідки.

Статтею 6 Конвенції гарантовано, що кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав: «…Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою…У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо…коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

Правила регулювання строків для подання скарги мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані [див. рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain», заява № 28090/95, пункт 45; від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine), заяви № 17160/06 та № 35548/06, пункт 34].

У справі «Устименко проти України» ЄСПЛ зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2024 року винесено постанову серія ЕНА №3619023 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 , останній був присутній під час винесення постанови, але відмовився від її отримання.

Позивач звернувся до суду 17 квітня 2025 з позовом про оскарження вказаної постанови з пропуском строку для звернення, з клопотанням про поновлення строку для звернення до суду з даним позовом не звертався.

У зв"язку з чим доводи позивача, що він дізнався про існування постанови через застосунок "Дія" у кінці лютого 2025 коли отримав сповіщення про відкриття виконавчого провадження, суд не бере до уваги, та вважає причини пропуску строку звернення до суду неповажними.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.169 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача Карпенка Віктора Константиновича, до Головного управління національної поліції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Рекомендувати позивачу усунути недоліки заяви у строк десять днів з дня отримання позивачем ухвали суду, а саме : надати заяву про поновлення строку для звернення до суду з позовом з зазначенням інших поважних причин та документ про сплату судового збору у розмірі 605 грн 60 коп, або документ, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору: отримувач коштів ГУК у Чернігівській області м.Прилуки, код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 37972475, Банк отримувача Казначейство України, Рахунок отримувача UA025737, Код класифікації доходів бюджету-22030101.

Роз`яснити позивачу, що його заява буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню, якщо він протягом зазначеного строку не усуне вищевказані недоліки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО