Справа № 420/3030/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3030/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вел Тім» до Одеської митниці, про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вел Тім» до Одеської митниці, у якому позивач просить суд :

1. Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024, № UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024.

2. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) № UA500500/2024/001115 від 30.10.2024, № UA500500/2024/001210 від 24.11.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.02.2020 між ТОВ "NIL-GRANIT", Республіка Узбекистан (Продавець) та ТОВ "ВЕЛ ТІМ" (Покупець) укладений контракт № 01/2020, яким передбачено, що у відповідності до умов цього контракту Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець прийняти та оплатити текстильну продукцію (далі "Товар"). На підставі контракту між сторонами були укладені специфікації №12 від 30.09.2024, №13 від 20.10.2024 та видані інвойси №89 від 30.09.2024, №96 від 20.10.2024.

До Одеської митниці декларантом було подано митну декларацію (МД) №24UA47U8 від 30.10.2024, в графі 31 "Паковання та опис товару" були наведені описи 6 товарів та митну декларацію (МД) № 24UA7809 від 24.11.2024, в графі 31 "Паковання та опис товару" були наведені описи 14 товарів, вартість яких було визначено за першим методом за ціною договору (контракту).

Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024 та № UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024, в яких застосувала резервний метод визначення митної вартості (шостий метод) та прийняла картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/001115 від 30.10.2024 та №UA500500/2024/001210 від 24.11.2024.

Позивач вважає, що рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024, № UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024; картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/001115 від 30.10.2024, № UA500500/2024/001210 від 24.11.2024 порушують інтереси позивача та є протиправними, оскільки суперечать положенням чинного законодавства.

Спростовуючи наявність підстав для коригування митної вартості, позивач зазначає, що у зв`язку із застосуванням умов поставки товарів FCA-м. Андижан, Узбекистан (ІНКОТЕРМС 2010), продавець (ТОВ "NIL-GRANIT", Республіка Узбекистан) зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує. Погоджуючи умови поставки FCA-м. Андижан, сторони зовнішньоекономічного договору виходили з того, що вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням вже включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, яка зазначена в специфікаціях № 12 від 30.09.2024, № 13 від 20.10.2024 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020, в рахунках-фактурах (інвойсах) № 89 від 30.09.2024, № 96 від 20.10.2024, а тому у митниці не було необхідності знову відокремлювати зазначені витрати з ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті та зобов`язувати позивача окремо відображати зазначені витрати у документах, поданих для підтвердження митної вартості товарів. Аналіз змісту норм Інкотермс-2010 свідчить про те, що обов`язок щодо страхування вантажу, який поставляється на умовах FCA (Інкотермс 2010) відсутній як у продавця, так і у покупця.

Також позивач зазначає, що в переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведеному у частині 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI не зазначена специфікація. Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI специфікація віднесена до додаткових документів. В той же час, специфікація № 12 від 30.09.2024 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020, була надана до Одеської митниці та підтверджувала відомості про митну вартість товарів, заявлену декларантом до Одеської митниці.

Окрім того, позивач стверджує, що ним були подані до Одеської митниці в повному обсязі документи, які підтверджують витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України. Митний кодекс України не містить чіткого переліку документів, які зобов`язаний подати декларант для підтвердження числових значень витрат на транспортування з чого слідує, що такі витрати можуть підтверджуватися такими доказами, які містять відомості, що дозволяють визначити розмір транспортних витрат та ідентифікувати їх з конкретним вантажем. Доводи митного органу про необхідність підтвердження транспортних витрат саме актом виконаних робіт та рахунком на оплату є помилковими, довідка про транспортні витрати в даних правовідносинах є допустимими доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Щодо зауважень митниці в оскаржуваних рішеннях про неподання при митному оформленні товарів митної декларації країни відправлення та щодо відсутності у прайс-листі відомостей про умови поставки та термін його дії позивач зазначає, що в переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведеному у частині 2 статті 53 Митного кодексу України не зазначена копія митної декларація країни відправлення. Умовами контракту № 01/2020 від 10.02.2020 не передбачалось надання Продавцем Покупцю копії митної декларації країни відправлення, тому вона була відсутня у декларанта. Відомості, зазначені у прайс-листі б/н від 20.10.2024 виробника товарів - ТОВ "NIL-GRANIT" відповідають інформації, наведеній у рахунку- фактурі (інвойсі) № 96 від 20.10.2024, а отже підтверджують відомості про митну вартість товарів, заявлену декларантом до Одеської митниці.

Загалом, позивач вважає, що надані до Одеської митниці документи кореспондувалися між собою та містили чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товари та їх ціну, й не давали підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Відтак, у Одеської митниці не було підстав для витребування додаткових документів, а також причин для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів.

Ухвалою суду від 18.02.2025, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову та стверджує, що при прийнятті карток відмови у митному оформленні (випуску) товарів та рішень про коригування митної вартості діяв у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України.

За доводами відповідача, під час здійснення митного контролю і митного оформлення за митною декларацією (МД) № 24UA47U8 від 30.10.2024 та за митною декларацією (МД) № 24UA78U9 від 24.11.2024 системою управління ризиками були встановлені форми обов`язкового контролю, які були обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів.

На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024 та № UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024.

Одеська митниця зазначає, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Проте, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. У відношенні до товарів застосували резервний метод.

На думку відповідача, у рішеннях про коригування митної вартості №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024 та № UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Відповідачем до суду було надано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року в його задоволенні відмовлено.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

10.02.2020 між ТОВ "NIL-GRANIT", Республіка Узбекистан (Продавець) та ТОВ "ВЕЛ ТІМ" (Покупець) укладений контракт № 01/2020, пунктом 1 якого передбачено, що у відповідності до умов цього контракту Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець прийняти та оплатити текстильну продукцію (далі "Товар"). Асортимент, кількість, ціна, умови поставки, а також індивідуальні характеристики (у разі наявності таких) будуть вказані в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього контракту.

Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 та підпункту 3.1 пункту 3 контракту, валютою цього Контракту є долар США.

Оплата товарів, що поставляються за цим контрактом, здійснюється Покупцем на умовах 100% відстрочки платежу (післяоплати), банківським переказом на рахунок Продавця в розмірі 100% оплати не пізніше 90 днів після отримання товару, відповідно до виставлених Продавцем інвойсів (рахунків-фактур).

Підпунктами 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 пункту 4 контракту обумовлено, що Продавець повинен здійснити поставку Товарів у відповідності з умовами поставки, які беруть визначатися сторонами додатково, і відображаєть в специфікаціях.

Сторони погодилися, що для зазначення в специфікаціях або інвойсах умов поставки, ними будуть застосовуватися Міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010 року (ІНКОТЕРМС-2010). Поставка здійснюється на територію України.

Продавець зобов`язаний надати Покупцю специфікацію, інвойс (рахунок- фактура), та пакувальний лист.

Продавець забезпечує за свій рахунок дотримання всіх митних оформлень, в т.ч. пов`язаних з транзитом Товарів через територію суміжних держав (митні декларації, транзитні декларації, забезпечення та ін.).

Додатковою угодою №5 від 04.04.2023 до контракту сторони виклали підпункт 12.1 цього контракту в наступній редакції: "12.1. Цей контракт набуває чинності після його підписання представниками обох сторін і діє до "31" грудня 2025 року".

Відповідно до Специфікації №12 від 30.09.2024 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020 Продавцем TOB "NIL-GRANIT" постачається Покупцю - ТОВ "ВЕЛ ТІМ" на умовах поставки FCA-м. Андижан, Республіка Узбекистан, товари: 1) "Толстовка жіноча"; код ГНЗЕД: ; кількість штук: 5 270,00; ціна за штуку: 1,85 доларів США; загальна сума: 9 749,50 доларів США; 2) "Штани жіночі"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 240,00; ціна за штуку: 1,45 доларів США; загальна сума: 348,00 доларів США; 3) "Спортивний костюм жіночий"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 2 365,00; ціна за штуку: 2,35 доларів США; загальна сума: 5 557,75 доларів США; 4) "Толстовка чоловіча"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 1 490,00; ціна за штуку: 2,15 доларів США; загальна сума: 3203,50 доларів США; 5) "Штани чоловічі (трико)"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 4830,00; ціна за штуку: 1,45 доларів США; загальна сума: 7003,50 доларів США; 6) "Спортивний костюм чоловічий"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 975,00; ціна за штуку: 2,45 доларів США; загальна сума: 2 388,75 доларів США. Загальна кількість 15 170 штук, на суму 28 251,00 доларів США.

На підставі Контракту та специфікації №12, продавцем було складено, та підписано інвойс №89 від 30.09.2024 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020 на загальну суму 28 251,00 доларів США. Згідно інвойсу, вид, кількість товару та його вартість відповідає таким же відомостям про товар, що зазначені в специфікації №12 від 30.09.2024.До Одеської митниці декларантом (ТОВ "ВЕЛ ТІМ",) подано митну декларацію (МД) № 24UA47U8 від 30.10.2024, в графі 31 "Паковання та опис товару" були наведені описи 6 товарів, а саме: № 1: "Толстовки жіночі, трикотажні бавовняні 5270 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; № 2: "Штани жіночі трикотажні, бавовняні - 240 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; № 3: "Костюми спортивні жіночі, трикотажні, бавовняні 2365 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; № 4: "Толстовки чоловічі, трикотажні бавовняні 1490 шт. Торговельна марка: АMО. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; № 5: "Штани (тріко) чоловічі трикотажні, бавовняні 4830 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; № 6: "Костюми спортивні чоловічі, трикотажні, бавовняні 975 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: TOB "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ".

В митній декларації №24UA47U8 від 30.10.2024 декларантом визначено митну вартість товарів за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту) у розмірі 1279235,73 грн (у графі 12) та у валюті контракту 28251 дол. США (у графі 22 контракту).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією №24UA47U8 від 30.10.2024 позивачем були подані такі документи (графа 44 МД): пакувальний лист № 89 від 30.09.2024, рахунок-фактуру (інвойс) № 89 від 30.09.2024, домашній коносамент №0008577 від 05.10.2024, міжнародну товарно-транспортну накладну А №100365 від 30.09.2024, супровідний документ Т1 №24ROCT1900KTN408K0 від 29.10.2024, супровідний документ Т1 №D 62326 від 09.10.2024, книжку МДП №ХХ.85978119 від 30.09.2024, рахунок-фактуру ФОП ОСОБА_1 №1007 від 14.10.2024, платіжну інструкцію №468 від 16.10.2024, довідку ФОП ОСОБА_1 №1007 від 14.10.2024 про транспортно-експедиційні витрати, прайс-лист виробника товарів ТОВ "NIL-GRANIT" б/н від 30.09.2024, контракт №01/2020 від 10.02.2020, специфікацію №12 від 30.09.2024, додаткову угоду №1 від 18.02.2022 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №4 від 16.03.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №5 від 04.04.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, договір на певезення вантажів автомобільним транспортом № 07032023 від 07.03.2024 між ТОВ "ВЕЛ ТІМ" та ФОП ОСОБА_1 , договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом №28092024 від 28.09.2024 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "ЕРДЖЕЙ ТРАНС", сертифікат про походження товару форми СТ-1 № UZUA01 від 30.09.2024, заяву підприємства про надання дозволу на проведення фізичного огляду товарів та інших предметів б/н від 30.10.2024, декларацію митної вартості.

Одеська митниця надіслала електронне повідомлення позивачу, в якому повідомила про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) фірми виробника товару; 3) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями; 4) копії митної декларації країни відправлення. Також митниця повідомила, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

ТОВ "ВЕЛ ТІМ" надіслав до митниці лист б/н від 30.10.2024, в якому просив відповідно до ч.6 ст. 55 МКУ провести консультацію у письмовому вигляді, а також повідомив, що інші додаткові документи надаватися не будуть та просив завершити митне оформлення товару.

Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024, відповідно п. 33 якого, підставою для його прийняття є встановлення у, поданих до митного оформлення, документах розбіжностей, а саме:

1) відповідно до розділу 1 зовнішньоекономічного контракту від 10.02.2020 №01/2020 асортимент, кількість, ціна, умови поставки, індивідуальні характеристики повинні вказуватись в специфікаціях, які являються невід`ємними частинами контракту, крім того п.4.3 цього ж контракту говорить про те, що Продавець зобов`язаний надати Покупцю специфікацію, інвойс та пакувальний лист, але до митного оформлення специфікацію не надано, що суперечить вказаним розділам контракту;

2) розділом 6 зовнішньоекономічного контракту від 10.02.2020 01/2020 передбачено зобов`язання Продавця щодо страхування товарів проти звичайних ризиків, а до митного оформлення страхові документи не надано;

3) згідно з даними, заявленими в митній декларації, товар надходить упакований, отже відповідно до пп.в) п1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначені митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням, але у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі) не містяться дані про числові значення такої складової митної вартості, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Також у рішенні зазначено, що провівши консультацію з декларантом, було обрано резервний метод визначення митної вартості. 3 метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості по товарам є більшим: по товару №1 - 5.86 дол. США/кг нетто (МД від 15.04.2024 № UA100340/2024/614282) ніж заявлено декларантом 3.231 дол. США/кг нетто; по товару №2- 5,63 дол. США/кг нетто (МД від 27.06.2024 № UA100350/2024/24499) ніж заявлено декларантом 3.247 дол. США/кг нетто; по товару № 3-7,55 дол. США/кг нетто (МД від 11.03.2024 № UA100100/2024/026192) ніж заявлено декларантом 2.475 дол. США/кг нетто; по товару №4 - 5,86 дол. США/кг нетто (МД від 06.02.2024 N№ UA100340/2024/404245) ніж заявлено Декларантом 3,452 дол. США/кг нетто; по товару №5 - 5,97 дол. США/кг нетто (МД від 15.04.2024 UA100340/2024/614282) ніж заявлено декларантом 2.81 дол. США/кг нетто; по товару № 6 - 7,55 дол. США/кг нетто (МД від 11.03.2024 № UA100100/2024/026192) заявлено декларантом 2,294 дол. США/кг нетто.

У зв`язку з прийняттям вищезазначеного рішення про коригування митної вартості товарів Одеська митниця прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2024/001115 від 30.10.2024.

Відповідно до Специфікації №13 від 20.10.2024 до контракту №01/2020 від 10.02.2020 Продавцем TOB "NIL-GRANIT" постачається Покупцю - ТОВ "ВЕЛ ТІМ" на умовах поставки FCA-м. Андижан, Республіка Узбекистан, товари: 1) "Толстовка жіноча"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 2 560,00; ціна за штуку: 1,20 доларів США; загальна сума: 3 072,00 доларів США; 2) "Штани жіночі"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 3 820,00; ціна за штуку: 1,30 доларів США; загальна сума: 4 966,00 доларів США; 3) "Спортивний костюм жіночий"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 75,00; ціна за штуку: 2,50 доларів США; загальна сума: 187,50 доларів США; 4) "Толстовка чоловіча"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 8 060,00; ціна за штуку: 1,60 доларів США; загальна сума: 12 896,00 доларів США; 5) "Штани чоловічі"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 4510,00; ціна за штуку: 1,45 доларів США; загальна сума: 6539,50 доларів США; 6) "Спортивний костюм чоловічий"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 825,00; ціна за штуку: 2,50 доларів США; загальна сума: 2062,50 доларів США; 7) "Футболки чоловічі"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 40,00; ціна за штуку: 1,40 доларів США; загальна сума: 56,00 доларів США; 8) "Водолазка для дітей"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 22,00; ціна за штуку: 0,70 доларів США; загальна сума: 15,40 доларів США; 9) "Світшот для дівчат"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 93,00; ціна за штуку: 0,90 доларів США; загальна сума: 83,70 доларів США; 10) "Толстовка для дівчат"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 226,00; ціна за штуку: 0,80 доларів США; загальна сума: 180,80 доларів США; 11) "Штани для дівчат"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 92,00; ціна за штуку: 0,90 доларів США; загальна сума: 82,80 доларів США; 12) "Футболка для дівчат"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 19,00; ціна за штуку: 0,80 доларів США; загальна сума: 15,20 доларів США; 13) "Толстовка для хлопчиків"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 45,00; ціна за штуку: 0,90 доларів США; загальна сума: 40,50 доларів США; 14) "Штани для хлопчиків"; код ТНЗЕД: ; кількість штук: 572,00; ціна за штуку: 0,70 доларів США; загальна сума: 400,40 доларів США. Загальна кількість 20 959 штук, на суму 30 598,30 доларів США.

На підставі Контракту та специфікації №13, продавцем було складено, та підписано інвойс № 96 від 20.10.2024 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020 на загальну суму 30 598,30 доларів США. Згідно інвойсу, вид, кількість товару та його вартість відповідає таким же відомостям про товар, що зазначені в специфікації №13 від 20.10.2024.

До Одеської митниці декларантом (ТОВ "ВЕЛ ТІМ") подано митну декларацію (МД) №24UA78U9 від 24.11.2024, в графі 31"Паковання та опис товару" були наведені описи 14 товарів, а саме: опис товару №1 "Толстовки жіночі, трикотажні бавовняні 2560 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №2 "Штани жіночі трикотажні, бавовняні 3820 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: TOB "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №3 "Костюми спортивні жіночі, трикотажні, бавовняні 75 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT" Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №4 «Толстовки чоловічі, трикотажні бавовняні - 8060 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №5 "Штани (тріко) чоловічі трикотажні, бавовняні 4510 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: TOB "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №6 "Костюми спортивні чоловічі, трикотажні, бавовняні - 825 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №7: "Футболки чоловічі трикотажні, бавовняні - 40 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: TOB "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №8 "Водолазки дитячі хлопчакові, трикотажні бавовняні 22 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: TOB "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №9: "Світшоти дівочі, трикотажні бавовняні 93 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №10 "Толстовки дівочі, трикотажні бавовняні 226 шт. Торговельна марка: АMО. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №11 "Штани дівочі трикотажні, бавовняні - 92 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №12 "Футболки дівочі трикотажні, бавовняні 19 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №13 "Толстовки хлопчакові, трикотажні бавовняні 45 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT" Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; опис товару №14 "Штани хлопчакові трикотажні, бавовняні 572 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ".

В митній декларації №24UA78U9 від 24.11.2024 декларантом визначено митну вартість товарів за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту) у розмірі 1353281,41 грн (у графі 12) та у валюті контракту 30598,30 дол. США (у графі 22 контракту).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією 24UA78U9 від 24.11.2024 позивачем були подані такі документи (графа 44 МД):: пакувальний лист №96 від 20.10.2024, рахунок-фактуру (інвойс) №96 від 20.10.2024, домашній коносамент № 0009711 від 01.11.2024, міжнародну товарно-транспортну накладну А №062311 від 20.10.2024, супровідний документ Т1 № 24BG53L9 від 18.11.2024, супровідний документ Т1 №D 68561 від 11.11.2024, книжку МДП №ХС.86452812 від 20.10.2024, платіжну інструкцію №494 від 13.11.2024, довідку ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" №30/10-2 від 30.10.2024 про транспортні витрати, контракт №01/2020 від 10.02.2020, специфікацію №13 від 20.10.2024 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №1 від 18.02.2022 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №4 від 16.03.2023 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №5 від 04.04.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, договір на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та внутрішньому сполученні №20/10/24 від 20.10.2024 між ТОВ "ВЕЛ ТІМ" та ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС", сертифікат про походження товару форми СТ-1 № UZUA01 від 20.10.2024, заяву підприємства про надання дозволу на проведення фізичного огляду товарів та інших предметів б/н від 22.11.2024, декларацію митної вартості.

Одеська митниця надіслала електронне повідомлення позивачу, в якому повідомила про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) фірми виробника товару; 3) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями; 4) копії митної декларації країни відправлення. Також митниця повідомила, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

24.11.2024 позивач надіслав до митниці прайс-лист виробника товарів ТОВ "NIL-GRANIT" б/н від 20.10.2024.

Також, у відповідь ТОВ "ВЕЛ ТІМ" надіслав до митниці лист, в якому просив відповідно до ч.6 ст. 55 МКУ провести консультацію у письмовому вигляді, а також повідомив, що інші додаткові документи надаватися не будуть та просив завершити митне оформлення товару.

Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024, відповідно п. 33 якого, підставою для його прийняття є те, що подані декларантом документи, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) відповідно до пл.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2) відповідно до п. 6.1 контракту 01/2020 від 10.02.2020 280 зазначено що продавець зобов`язаний застрахувати товар але до митного оформлення не було надано страховий поліс.

3) відповідно до договору перевезення №20/10/24 від 20.10.2024 зазначено, що вартість послуг з перевезення або транспорно-експедиційних послуг попередньо узгоджується сторонами в заявках та в разі необхідності остаточна вартість послуг корегується та зазначається в акті виконаних послуг (робіт) за фактом надання таких послуг (робіт), проте до митного оформлення вищезазначені документи не надані.

4) відповідно до контракту 01/2020 від 10.02.2020 зазначено, що оплата товарів, що поставляються за цим контрактом здійснюється продавцем з дати оформлення експортної ВМД, проте до митного оформлення даний документ не наданий.

Також у рішенні зазначено, що провівши консультацію з декларантом, було обрано резервний метод визначення митної вартості. 3 метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості по товарам є більшим: по товару №1 5.86 дол. США/кг нетто (МД від 15.04.2024 №UA100340/2024/614282), по товару № 2 - 5,63 дол. США/кг нетто (МД від 27.06.2024 №UА100350/2024/24499, по товару №3 - 7,55 дол. США/кг нетто (МД від 11.03.2024 №UA100100/2024/026192), по товару №4 - 5,8602 дол. США/кг нетто, (МД від 06.02.2024 №UA100340/2024/404245), по товару №5 - 5,9703 дол. США/кг нетто, (МД від 15.04.2024 №UA100340/2024/614282, по товару №6 - 7,55 дол. США/кг за нетто (МД від 11.03.2024 №UA100100/2024/026192, по товару №7 - 5,2603 дол. США/кг нетто, (МД від 15.04.2024 № UA100340/2024/614282), по товару №8 - 15,4784 /кг нетто, (МД від 23.11.2024 UA100440/2024/327251, по товару №9 - 5.86 дол. США/кг нетто (МД від 15.04.2024 №UA100340/2024/614282), по товару №10 - 5.86 дол. США/кг нетто (МД від 15.04.2024 №UA100340/2024/614282), по товару №11 - 5,63 пол. США/кг нетто (МД від 27.06.2024 № UA100350/2024/24499), по товару №12 5,2603 дол. США/кг нетто, 1,4333 дол. США/шт (МД від 15.04.2024 № UА100340/2024/614282), по товару № 13 - 5,8602 дол. США/кг нетто. (МД від 06.02.2024 № UA100340/2024/404245), по товару № 14 5,9703 дол. США/кг нетто, (МД від 15.04.2024 № UA100340/2024/614282).

У зв`язку з прийняттям вищезазначеного рішення про коригування митної вартості товарів Одеська митниця прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2024/001210 від 24.11.2024.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваним рішенням та карткам відмови, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Як визначено в ч. 1, 2 ст.52 МУ України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані зокрема подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина друга статті 53 МК України визначає перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (за переліком наведеним у цій нормі).

При цьому, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).

У відповідності до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст. 58 МК України).

Відповідно до встановлених судом обставин справи, що підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, відповідно до поданих митних декларацій №24UA47U8 від 30.10.2024, №24UA78U9 від 24.11.2024 розрахунок митної вартості товару здійснювався позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення товарів та на вимогу митного органу декларантом було надано ряд документів, які містили числові показники ціни товару, подання яких не заперечує й відповідач Одеська митниця, проте вважає, що вони не підтверджують митну вартість імпортованого товару.

Втім, на думку суду такі доводи відповідача є хибними, та спростовуються матеріалами справи, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, для митного оформлення товару, що надійшов від Компанії ТОВ "NIL-GRANIT на виконання контракту №01/2020 від 10.02.2020, позивачем надано Одеській митниці митну декларацію №24UA47U8 від 30.10.2024 та ряд документів, що підтверджують вид, кількість та ціну поставленого товару. Зокрема, такими документами є: пакувальний лист № 89 від 30.09.2024, рахунок-фактуру (інвойс) № 89 від 30.09.2024, домашній коносамент №0008577 від 05.10.2024, міжнародну товарно-транспортну накладну А №100365 від 30.09.2024, супровідний документ Т1 №24ROCT1900KTN408K0 від 29.10.2024, супровідний документ Т1 №D 62326 від 09.10.2024, книжку МДП №ХХ.85978119 від 30.09.2024, рахунок-фактуру ФОП ОСОБА_1 №1007 від 14.10.2024, платіжну інструкцію №468 від 16.10.2024, довідку ФОП ОСОБА_1 №1007 від 14.10.2024 про транспортно-експедиційні витрати, прайс-лист виробника товарів ТОВ "NIL-GRANIT" б/н від 30.09.2024, контракт №01/2020 від 10.02.2020, специфікацію №12 від 30.09.2024, додаткову угоду №1 від 18.02.2022 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №4 від 16.03.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №5 від 04.04.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, договір на певезення вантажів автомобільним транспортом № 07032023 від 07.03.2024 між ТОВ "ВЕЛ ТІМ" та ФОП ОСОБА_1 , договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом №28092024 від 28.09.2024 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "ЕРДЖЕЙ ТРАНС", сертифікат про походження товару форми СТ-1 № UZUA01 від 30.09.2024, заяву підприємства про надання дозволу на проведення фізичного огляду товарів та інших предметів б/н від 30.10.2024, декларацію митної варто.

Також, позивачем надано Одеській митниці митну декларацію №24UA78U9 від 24.11.2024 та ряд документів, що підтверджують вид, кількість та ціну поставленого товару. Зокрема, такими документами є: пакувальний лист №96 від 20.10.2024, рахунок-фактуру (інвойс) №96 від 20.10.2024, домашній коносамент № 0009711 від 01.11.2024, міжнародну товарно-транспортну накладну А №062311 від 20.10.2024, супровідний документ Т1 № 24BG53L9 від 18.11.2024, супровідний документ Т1 №D 68561 від 11.11.2024, книжку МДП №ХС.86452812 від 20.10.2024, платіжну інструкцію №494 від 13.11.2024, довідку ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" №30/10-2 від 30.10.2024 про транспортні витрати, контракт №01/2020 від 10.02.2020, специфікацію №13 від 20.10.2024 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №1 від 18.02.2022 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №4 від 16.03.2023 до контракту № 01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №5 від 04.04.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, договір на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та внутрішньому сполученні №20/10/24 від 20.10.2024 між ТОВ "ВЕЛ ТІМ" та ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС", сертифікат про походження товару форми СТ-1 № UZUA01 від 20.10.2024, заяву підприємства про надання дозволу на проведення фізичного огляду товарів та інших предметів б/н від 22.11.2024, декларацію митної вартості.

Вказані документи містять чіткі числові значення складових вартості поставленого товару, узгоджуються між собою та не містять розбіжностей.

Зазначена у Специфікації №12 від 30.09.2024 сума поставки товарів 28 251 доларів США відповідає вартості товару згідно інвойсу №89 від 30.09.2024 та відображена декларантом у митній декларації. Також, зазначена у Специфікації №13 від 20.10.2024 сума поставки товарів 30598,30 доларів США відповідає вартості товару згідно інвойсу №96 від 20.10.2024 та відображена декларантом у митній декларації Окрім того, види і кількість товару зазначені у митних деклараціях відповідають виду та кількості товару, що зазначений у специфікаціях та інвойсах, що дозволяє ідентифікувати товари з метою їх митного оформлення.

Суд зауважує, що відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Судом встановлено, що шляхом укладення специфікації сторони погодили вид товару, що є предметом поставки, та його ціну, що в наступному і було відображено у митній декларації.

Виходячи із вищенаведених положень МК України, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. Проте ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені зокрема наявністю розбіжностей між окремими документами, наявністю ознак підробки певних документів, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, відсутністю достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.10.2020 у справі №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

З урахуванням вищевикладеного, очевидним є висновок, що у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

На думку суду, подані разом із митними деклараціями документи були достатніми для ідентифікації товару та давали можливість визначити його митну вартість за основним методом (ціною договору) з метою сплати митних платежів.

Надаючи оцінку обставинам, наведеним у оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024, які стали підставою для його винесення, та враховуючи доводи учасників справи, наявні у справі докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості товарів Одеська митниця зазначила, що відповідно до розділу 1 зовнішньоекономічного контракту від 10.02.2020 №01/2020 асортимент, кількість, ціна, умови поставки, індивідуальні характеристики повинні вказуватись в специфікаціях, які являються невід`ємними частинами контракту. Але до митного оформлення специфікацію не надано.

Як уже було зазначено вище, пунктом 1 контракту передбачено, що у відповідності до умов цього контракту Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець прийняти та оплатити текстильну продукцію. Асортимент, кількість, ціна, умови поставки, а також індивідуальні характеристики (у разі наявності таких) будуть вказані в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього контракту.

Підпунктом 4.1 пункту 4 контракту обумовлено, що Продавець повинен здійснити поставку Товарів у відповідності з умовами поставки, які беруть визначатися сторонами додатково, і відображається в специфікаціях.

Також, відповідно до підпункту 4.3 пункту 4 контракту передбачено, що Продавець зобов`язаний надати Покупцю специфікацію, інвойс (рахунок-фактура), та пакувальний лист.

В графі 44 митної декларації № 24UA47U8 від 30.10.2024 декларантом, серед інших документів, поданих для митного оформлення, зокрема, зазначена специфікація №12 від 30.09.2024.

Також суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, специфікація віднесена до додаткових документів, які подаються декларантом у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В той же час, як було зазначено судом, подані декларантом до митного оформлення документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України, підтверджували митну вартість товарів, не мали розбіжностей чи ознак підробки, та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. А відтак, не подання специфікації №12 від 30.09.2024 до контракту не могло бути достатньою підставою для відмови у митному оформленні товару за вартістю, визначеною декларантом за основним методом за ціною контракту та для коригування митної вартості за резервним методом.

Ще однією підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024, стало те, що розділом 6 зовнішньоекономічного контракту передбачено зобов`язання Продавця щодо страхування товарів проти звичайних ризиків, а до митного оформлення страхові документи не надано.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до п.8 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є документи, що містять відомості про вартість страхування якщо таке страхування здійснювалося.

Дійсно, згідно з підпунктом 6.1 пункту 6 контракту Продавець зобов`язаний застрахувати Товар, що поставляється Покупцеві проти звичайних ризиків в страхових компаніях, що користуються доброю репутацією у відповідності з їх правилами страхування на повну вартість Товару, що поставляється.

В той же час, відповідно до підпункту 6.2 пункту 6 контракту тривалість страхового покриття повинна відповідати узгодженим сторонами і зазначеними у інвойсі умовами постачання.

В інвойсі № 89 від 30.09.2024 зазначені умови поставки FCA (інкотермс-2010), згідно яких у клієнта і продавця немає зобов`язань страхувати вантаж.

Окрім того, в наданій декларантом разом з митною декларацією №24UA47U8 від 30.10.2024 довідці №1007 від 14.10.2024 про транспортно- експедиційні витрати зазначено, що страхування вантажу не проводилось.

Таким чином, враховуючи те, що декларант повинен надати страхові документи лише якщо таке страхування здійснювалося, а таке страхування вантажу не здійснювалось жодною із сторін контракту, твердження відповідача про наявність підстав для коригування митної вартості у зв`язку із ненаданням документів про страхування товарів є хибним.

Суд зауважує, що навіть за умови невиконання однією із сторін контракту його умов або умов поставки щодо страхування товару, дана обставина не є підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом ціною та для коригування митної вартості товару. Наслідком не виконання умов договору однією зі сторін може бути притягнення до відповідальності, або ж настання інших наслідків передбачених умовами договору, в той час як вартість страхування впливає на розмір митної вартості товару лише у разі здійснення страхування.

Також, відмовляючи у митному оформленні товару за заявленою митною вартість Одеська митниця у рішенні про коригування митної вартості №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024 послалася на те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі) не містяться дані про числові значення такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

З даного приводу суд зазначає, що підпунктом "в" пункту 1 частини 10 статті 58 МК України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що, документи, що підтверджують вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням надаються для підтвердження митної вартості товарів тільки якщо за умовами договору чи поставки вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням не включені у вартість товару.

В той же час, в специфікації №12 від 30.09.2024 та в інвойсі № 89 від 30.09.2024 зазначені умови поставки FCA, які передбачають, що продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує. Відтак, вартість упаковки, пакувальних робіт та матеріалів включені у ціну товару.

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що зазначення в специфікації №12 від 30.09.2024 та інвойсі № 89 від 30.09.2024 умов поставки FCA-м. Андижан, а також відсутність в контракті будь-яких додаткових домовленостей про окрему оплату вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням означає, що зазначена в специфікації №12 від 30.09.2024, в інвойсі №89 від 30.09.2024 ціна товару включає в себе вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Таким чином, враховуючи те, що вартість упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням включені до ціни товару, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару. Неможливість виділити з вартості товару і провести розрахунок ціни упаковки, не є підставою стверджувати, що заявлена митна вартість не відповідає вартості визначеній в контракті.

Щодо підстав прийняття Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024 суд зазначає таке.

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024, як і у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024, відповідач зазначив про те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням, внаслідок неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Також Одеська митниця зазначила, що до митного оформлення не було надано страховий поліс.

В специфікації №13 від 20.10.2024 та в інвойсі № 96 від 20.10.2024 зазначені умови поставки FCA, які передбачають, що продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує. Тобто, погоджуючи умови поставки сторони зовнішньоекономічного договору виходили з того, що вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням вже включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, яка зазначена в специфікації та інвойсі.

Таким чином, як уже зазначалося судом вище, вартість упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням не додається при розрахунку митної вартості товару. А тому неможливість виділення з вартості товару ціни упаковки, не є підставою для відмови у оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю та для коригування митної вартості товару.

Також в інвойсі № 96 від 20.10.2024 зазначені умови поставки FCA (інкотермс-2010), згідно яких у клієнта і продавця немає зобов`язань страхувати вантаж.

Окрім того, в наданій декларантом разом з митною декларацією №24UA78U9 від 24.11.2024 довідці №30/10-2 від 30.10.2024 зазначено, що страхування вантажу не проводилось.

Таким чином, враховуючи положення п.8 ч.2 ст.53 МК України та те, що декларант повинен надати страхові документи лише за умови якщо таке страхування здійснювалося, а таке страхування вантажу не здійснювалось жодною із сторін контракту, твердження відповідача про наявність підстав для коригування митної вартості у зв`язку із ненаданням документів про страхування товарів, як уже зазначалося судом вище, є хибним.

Також у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024 відповідачем зазначено, що відповідно до договору перевезення №20/10/24 від 20.10.2024 вартість послуг з перевезення або транспорно-експедиційних послуг попередньо узгоджується сторонами в заявках та в разі необхідності остаточна вартість послуг корегується та зазначається в акті виконаних послуг (робіт) за фактом надання таких послуг (робіт), проте до митного оформлення вищезазначені документи не надані.

Відповідно до п.5 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Пунктом 6 ч.2 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Пунктом 2 ч.11 ст. 58 МК України передбачено, що до митної вартості не включаються витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню в тому числі і витрати на транспортування після ввезення.

Як встановлено судом, 20.10.2024 між ТОВ "ВЕЛ ТІМ" (Замовник) та ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" (Виконавець) був укладений договір на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та внутрішньому сполученні № 20/10/24 від 20.10.2024 (далі -Договір), відповідно до п.1.1 якого Виконавець зобов`язується перевезти автомобільним транспортом, який йому належить (транспортний засіб) або, за згодою Замовника, іншим транспортним засобом вантажі (вантаж) за заявками Замовника (Заявка) у внутрішньому або у міжнародному сполученні та доставити переданий йому вантаж до пункту призначення і видати його вантажоодержувачеві, а Замовник зобов`язується оплатити виконі перевезення в порядку та на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 2.2, 2.3 договору детальні умови кожного перевезення, а саме напрямок перевезення, пункти завантаження та розвантаження вантажу, пункти перетину транспортним засобом кордону України, відомості про вантаж, вантажовідправника, вантажоодержувача, розмір оплати послуг з перевезення вантажу, строки доставки вантажу та інші умови, зазначаються в Заявці на перевезення вантажу, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Підтвердженою вважається Заявка, яка підписана Сторонами і скріплена їх печатками. При цьому Заявка, за Згодою Замовника, може бути узгоджена Сторонами за допомогою обміну листами та іншими документами, що передаються з використанням факсимільного зв`язку або електронною поштою.

Крім того, пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що сума (ціна) Договору складає суму вартості послуг, зазначених в рахунках-фактурах, за якими надаються послуги за цим Договором. Вартість послуг із перевезення вантажу, що надаються Виконавцем за цим Договором, узгоджується Сторонами у фіксованій сумі та зазначається у Заявці.

Пунктом 5.5 договору визначено, що Виконавець вважається таким, що належним чином виконав свої зобов`язання за цим Договором, якщо вантаж було доставлено в пункт призначення, передано уповноваженій особі вантажоодержувача без пошкоджень та втрат, в кількості відповідно до товарно-транспортної накладної з відміткою про одержання вантажу вантажоодержувачем, скріпленою його печаткою і наданих Замовникові у передбачений цим Договором строк товарно-супровідних документів, які прийняті останнім без зауважень. Після цього Замовник підписує наданий Виконавцем Акт про надання послуг із перевезення вантажу.

Відповідно до ст.9 Закону України від 01.07.2004 № 1955-IV "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (СІМ); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Разом з митною декларацією №24UA7809 від 24.11.2024 декларантом до митниці, серед іншого, подані документи (копії документів): міжнародну товарно-транспортну накладну А №062311 від 20.10.2024, платіжну інструкцію № 494 від 13.11.2024, довідку ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" №30/10-2 від 30.10.2024 про транспортні витрати, договір на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та внутрішньому сполученні №20/10/24 від 20.10.2024 між ТОВ "ВЕЛ ТІМ" та ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС".

У дослідженій судом міжнародній товарно-транспортні накладній А №062311 від 20.10.2024 міститься посилання на інвойс №96 від 20.10.2024, найменування товарів, які перевозяться зазначено як «готові трикотажні вироби».

Відповідно до довідки ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" №30/10-2 від 30.10.2024 розмір витрат на транспортування товарів за маршрутом Андижан (Узбекистан) п/п "Орлівка-Ісакча" 90 000,00 грн. без ПДВ; розмір витрат на транспортування після ввезення від п/п "Орлівка-Ісакча" до м. Одеса (Україна) 33 705,30 грн. без ПДВ; загальний розмір витрат 123 705,30 грн.

Таким чином, довідка ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" № 30/10-2 від 30.10.2024 про транспортні витрати містила окремо відомості про розмір витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, та окремо відомості про розмір витрат на транспортування оцінюваних товарів після ввезення на митну територію України, що виключало будь-які сумніви в тому, що витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію виділені окремо у відповідності до положень п.2 ч.11 ст. 58 МК України.

Відповідно до платіжної інструкції №494 від 13.11.2024 ТОВ "ВЕЛ ТІМ", здійснило оплату за транспортні послуги, наданих ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" у розмірі 123 705,30 грн.

Таким чином, декларантом були подані до Одеської митниці документи, які підтверджують витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України.

Твердження Одеської митниці про те, що не надання для митного оформлення товарів заявки на перевезення вантажу та акту приймання-передачі виконаних послуг є підставою для відмови у митному оформлені товарів за заявленою декларантом митною вартістю є помилковими. Оскільки пунктом 6 частини другої статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. В той же час, Митний кодекс України не містить чіткого переліку документів, які зобов`язаний подати декларант для підтвердження числових значень витрат на транспортування з чого слідує, що такі витрати можуть підтверджуватися такими доказами, які містять відомості, що дозволяють визначити розмір транспортних витрат та ідентифікувати їх з конкретним вантажем, в тому числі і довідка про розмір витрат на транспортування.

На думку суду, довідка №30/10-2 від 30.10.2024, якою визначені розміри транспортних витрат є належним та допустимим доказом на підтвердження вартості перевезення товарів, яка узгоджується з іншими доказами по справі, а тому суд дійшов висновку, що відповідач хибно вважає непідтвердженими розмір транспортних витрат за відсутності заявки та акту виконаних робіт.

Ще однією підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю, що зазначена у рішенні №UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024, є те, що відповідно до контракту 01/2020 від 10.02.2020 оплата товарів, що поставляються за цим контрактом здійснюється продавцем з дати оформлення експортної ВМД, проте до митного оформлення даний документ не наданий.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до пунктом 3.1 контракту оплата товарів, що поставляються за цим контрактом, здійснюється Покупцем на умовах 100% відстрочки платежу (післяоплати), банківським переказом на рахунок Продавця в розмірі 100% оплати не пізніше 90 днів після отримання товару, відповідно до виставлених Продавцем інвойсів (рахунків-фактур).

Відтак, висновок митного органу про те, що оплата товарів здійснюється продавцем з дати оформлення експортної ВМД не відповідає умовам контракту.

Окрім того, суд зазначає, що митна декларація країни відправлення не віднесена до основних документів, якими, відповідно до ч.2 ст. 53 МК України, підтверджується митна вартість товарів. В той же час, така митна декларація згідно ч.3 ст. 53 МК України віднесена до додаткових документів, які подаються декларантом та його уповноваженою особою на письмову вимогу митного органу у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Також суд враховує і те, що пунктом 4.3 контракту передбачено, що Продавець зобов`язаний надати Покупцю специфікацію, інвойс (рахунок-фактура), та пакувальний лист.

Оскільки умовами контракту № 01/2020 від 10.02.2020 не передбачалось надання Продавцем Покупцю копії митної декларації країни відправлення, вона була відсутня у декларанта.

Митним органом в оскаржуваному рішенні не обгрунтовано яким чином відсутність копії митної декларації країни відправлення вплинуло на митну вартість товарів.

Враховуючи висновок суду про те, що митна вартість повністю підтверджувалася поданими позивачем разом із митною декларацією первинними документами ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару.

Частиною 3 ст. 53 МКУ передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: наявність розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; наявність ознак підробки документів; відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У спірному ж випадку, митний орган не обґрунтував підстав для витребування додаткових документів, оскільки в наданих при митному оформленні документах не було розбіжностей, а ті, на які вказав відповідач, поза розумним сумнівом, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Також суд зауважує, що відповідач ні у оскаржуваних рішеннях ні у відзиві не посилається на невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, що свідчить про те, що для митного оформлення фактично були надані товари, які за описом відповідали тим товарам, що зазначені у супровідних документах.

У розглядуваному випадку, позивачем доведено, що усі надані до митного органу разом із митними деклараціями документи, поза розумним сумнівом, підтверджували вартість товару, який ввозиться, визначену за основним методом, є достатніми та містять усю необхідну повну інформацію про митну вартість та її складові.

Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Також суд вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості є не обґрунтованим в частині наявності підстав для застосування другорядного методу - резервного.

Відповідно до ч.1 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Згідно з п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

В той же час, у графі 33 оскаржуваних рішень міститься лише посилання на номери, дати митних декларацій, які були взяті митницею з метою коригування митних вартостей, заявлених декларантом, а також вартість за одиницю товару. Всупереч вимог Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та ст. 55 МК України, рішення не містять пояснень щодо зроблених коригувань на комерційні умови, умови поставки, вид товару, виробника. Загалом з оскаржуваних рішень не зрозуміло чому саме ці товари та митні декларації були обрані з метою коригування митної вартості товарів позивача, що не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

При цьому, суд зауважує, що згідно правової позиції Верховного Суду в аналогічних спірних правовідносинах, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу ( постанови від 19 червня 2018 в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31 січня 2018 в справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02 березня 2018 по справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).

Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом. Адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Суд наголошує, що критерій прийняття обґрунтованого рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

На думку суду рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024, №UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024 та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500500/2024/001115 від 30.10.2024, №UA500500/2024/001210 від 24.11.2024 не відповідають критеріям обґрунтованості.

Підсумовуючи усе викладене вище у сукупності, суд приходить висновку, що позивачем, при здійсненні імпортування товарії на митну територію України, їх вартість була визначена вірно за основним методом на підставі документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України. А відтак, така митна вартість є об`єктивно визначеною та документально підтвердженою, що свідчить про протиправність застосування митним органом другорядного методу - резервного. В свою чергу, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Усе викладене вище у сукупності свідчить на користь обґрунтованості заявлених ТОВ «Вел Тім» позовних вимог про визнати протиправними та скасування рішеннь про коригування митної вартості №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024, №UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024 та карток відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500500/2024/001115 від 30.10.2024, №UA500500/2024/001210 від 24.11.2024, а відтак і про наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору у сумі 16459,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вел Тім» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000549/2 від 30.10.2024, №UA500500/2024/000613/2 від 24.11.2024.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/001115 від 30.10.2024, №UA500500/2024/001210 від 24.11.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вел Тім» 16459,40 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вел Тім»», , адреса: вул. Геологів, 3, м.Хмельницький, 29000.

Відповідач: Одеська митниця, , адреса: вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, м.Одеса, 65078.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА