Справа № 173/823/25
Суддя: Кожевник О. А.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 173/823/25
Провадження №2-а/173/17/2025
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 квітня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ05769066 від 29.04.2024 року, 4АВ05767768 від 29.04.2024 року. Одночасно в своєму позові позивачка просив поновити строк на оскарження вказаних постанов.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - залишено без руху оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження обставин викладених в адміністративному позові, щодо дати отримання оскаржуваних постанов та особи платника штрафів у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наведені ним доводи щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом.

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви в якій позивачка зазначає, що про існування оскаржуваних постанов вона дізналась через застосунок Дія 29.04.2024 та 30.04.2024 і сплатила штраф по ним. До заяви додала квитанції на підтвердження оплати штрафу із зазначенням особи платника та інформацію про постанови щодо накладення на неї адміністративних стягнень за перевищення швидкості.

Пунктами 6, 7 ч. 5 ст. 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на пред`явлення позову, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення позовної заяви, в тому числі подання її у строки, встановлені КАС України або іншими законами, для чого особа має вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, ч. 1 ст. 118 КАС України встановлено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, унаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо його прийнято за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день точно встановити неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому сполуку «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод, щоб дізнатися, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2023 року у справі № 990/139/23.

Суд звертає увагу, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути:

- день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи;

- день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує;

- день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії;

- день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 444/2499/19.

Судом встановлено, що позивачка дізналась про порушення своїх прав 29.04.2024 та 30.04.2024 з додатку ДІЯ. Також позивачкою долучено квитанції про сплату штрафу за постановами № 4АВ05768494 від 29.04.2024 та № 4АВ05769066 від 29.04.2024 згідно з якими штраф сплачено 29.04.2024 та 30.04.2024 відповідно.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила про те, що на час сплати нею штрафу (29 та 30 квітня 2024 р.) вказані адміністративні правопорушення для неї не мали вагомих причин, проте у вересні 2024 року вона зрозуміла, що її права як водія порушені, оскільки має тимчасове водійське посвідчення термін дії якого до 20.09.2024. Разом з цим, до суду позивачка звернулась лише 02 квітня 2025 року. На обґрунтування поважності пропуску строку на звернення до суду не навела жодної підстави та відповідних доказів, а тому доходжу висновку про відсутність поважних причин пропуску звернення до суду з вказаним позовом.

Крім того, на виконання попередньої ухвали позивачем не додана постанова №4АВ05767768, замість цього долучено постанову №4АВ05768494.

За приписами ч. 2 ст. 123 КАСУ, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо… у випадках, передбачених частиною другою ст. 123 КАСУ.

Таким чином, наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строків на оскарження постанов про адміністративні правопорушення № 4АВ05767768 та 4АВ05769066.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушенняповернути ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя