Справа № 440/807/25
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа №440/807/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі №440/807/25 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.02.2021 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/3 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, з 01.02.2022 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/2 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, а також пенсії по інвалідності з 29.03.2024 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, провести виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше сплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили 29.03.2025.

14.04.2025 позивачу виданий виконавчий лист №440/807/25.

08.04.2025 до суду надійшла заява позивача про зобов`язання боржника подати звіт про виконання рішення суду, що того ж дня передана головуючому судді для розгляду.

Мотивуючи подану заяву стягувач зазначив, що на виконання рішення суду від 26.02.2025 у цій справі пенсійний орган перерахував його пенсію з 01.02.2021, 01.02.2023 та 01.02.2023, однак до виплати врахував пенсію з обмеженням її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 заяву призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідач надав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі №440/807/25 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2021 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/3 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, з 01.02.2022 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/2 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, а також пенсії по інвалідності з 29.03.2024 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, без обмеження її максимальним розміром та нараховано доплату пенсії за період з 01.02.2021 по 30.04.2025 у розмірі 550533,34 грн.

Розглянувши подану заяву та матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява №60750/00, зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07.06.2005, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28.11.2006, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У силу статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тож обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23.04.2020 у справі №560/523/19.

19.12.2024 набув чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень", пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Статтею 381-1 КАС України у редакції Закону №4094-IX передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Так, згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

За обставин цієї справи суд враховує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі №440/807/25 зобов`язано ГУПФ України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.02.2021 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/3 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, з 01.02.2022 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/2 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, а також пенсії по інвалідності з 29.03.2024 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №ФП78572/20531/1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, провести виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше сплачених сум.

При цьому суд в мотивувальній частині рішення від 26.02.2025 констатував, що позивач має право на отримання пенсійної виплати після її перерахунку з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 без обмеження максимальним розміром.

Водночас, як слідує зі змісту наданих відповідачем протоколів про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , позивачу з 01.02.2023 нарахована пенсія у розмірі 24918,47 грн, тоді як до виплати призначена пенсія у розмірі 20930,00 грн, що відповідає десяти розмірам прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зі змісту наданого відповідачем розрахунку на доплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, складеного на виконання рішення суду у справі №440/807/25, суд встановив, що розрахунок доплати до пенсії за період з 01.02.2023 по 29.02.2024 відповідач провів виходячи з щомісячного розміру пенсії 20930,00 грн, а не 24918,47 грн.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача, що рішення суду від 26.02.2025 у справі №440/807/25 не виконане відповідачем у спосіб, визначений у його резолютивній частині.

Суд звертає увагу на те, що на виконання рішення суду у цій справі відповідач має здійснити розрахунок доплати до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.02.2023 по 29.02.2024 без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, оскільки саме такий спосіб дій пенсійного органу відповідатиме змісту судового рішення.

Суд враховує, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в яких є держава в особі її компетентних органів, а тому, адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Згідно з частинами другою, третьою, шостою статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців. Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає.

За таких обставин, суд, у порядку здійснення судового контролю за виконанням суб`єктом владних повноважень рішення в адміністративній справі, вважає за необхідне зобов`язати відповідача подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі №440/807/25 протягом одного місяця з дня постановлення цієї ухвали.

Таким чином, заяву ОСОБА_1 належить задовольнити.

Стосовно вимоги заявника про встановлення боржнику строку для подання звіту протягом семи робочих днів суд зауважує, що визначення строку для подання звіту про виконання судового рішення є дискреційним повноваженням суду та вирішується з урахуванням фактичних обставин справи.

Керуючись статтями 2, 5, 14, 241, 243, 248, 256, 370, 372, 381-1, 382, 382-1 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання рішення суду задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі №440/807/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії протягом одного місяця з дня постановлення цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Олександр КУКОБА