Справа № 420/6662/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6662/25
У Х В А Л А

21 квітня 2025 року м.Одеса

Головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву представника Військової частини НОМЕР_1 за вхід. №ЕС/28936/25 про залишення позову без розгляду,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_3 ) щодо не присвоєння ОСОБА_1 чергового військового звання «капітан юстиції» у відповідності до абзаців 20, 21 п.57 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 у зв`язку з введенням військового стану в Україні з 24.02.2022 року з урахуванням строку вислуги у попередньому військовому званні «старший лейтенант юстиції»;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) присвоїти ОСОБА_1 чергове військове звання «капітан юстиції» у відповідності до абзаців 20, 21 п.57 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 датою введення військового стану в Україні 24.02.2022 року з урахуванням строків вислуги у попередньому військовому званні «старший лейтенант юстиції» понад один рік із внесенням відповідних змін до її особової справи;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) присвоїти ОСОБА_1 чергове військове звання «майор юстиції» у відповідності до абзаців 20, 21 п.57 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 з урахуванням строків вислуги у попередньому військовому званні понад один рік із внесенням відповідних змін до її особової справи.

Ухвалою суду від 11.03.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАС України).

28.03.2025 року до суду за вхід. №ЕС/28936/25 від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про залишення позову без розгляду, яке обґрунтовано тим, що Позивач порушив строк звернення до суду та зловживає своїми правами.

Вирішуючи клопотання про залишення позову без розгляду, суд виходить з наступного.

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 КАС України, визначено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім цього, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року по справі №706/1272/14-ц висловлена позиція щодо необхідності доведення учасниками справи обставин пропуску строку звернення до суду.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Частиною другої статті 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.3 ст.123 КАСУ).

Норми статті 123 КАС України передбачають надання можливості позивачу подати до суду відповідну заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, а тому клопотання про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Також суд відхиляє доводи представника Відповідача щодо зловживання Позивачем своїми правами, як очевидно безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що положення статті 169 КАС України, відповідно до принципу диспозитивності, передбачає право позивача на порушення провадження в суді та право розпорядження своїми вимогами на свій розсуд.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України до основних засад адміністративного судочинства належить, зокрема, і диспозитивність.

Термін диспозитивність (від лат. dispono розпоряджаюся, створюю) розглядається як надана зацікавленим особам, які беруть участь у справі, можливість, безперешкодно, в межах процесуального закону, здійснювати свої матеріальні і процесуальні права, а також розпоряджатися ними на власний розсуд.

Сутність принципу диспозитивності розкривається через такі положення: а) учасникам судового розгляду законом надається певний процесуальний статус, і вони мають право вільно користуватись і розпоряджатись своїми матеріальними та процесуальними правами, в тому числі визначати межі судового захисту, впливати на початок, рух і закінчення судового розгляду; б) особа, якій належить право, може від нього відмовитися; в) зацікавленим особам надається право ініціювання судового процесу, нікого не можна примушувати пред`явити позов проти його волі; г) суд не повинен виходити за межі вимог сторін, крім випадків, передбачених законом, і вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень.

Отже, підстави для відмови у задоволенні заяви про повернення позову законодавством не передбачені, оскільки це є безумовним правом особи, яка звернулася до суду.

В той же час Відповідачем не наведено достатніх доказів на підтвердження факту вчинення Позивачем дій щодо маніпуляції з автоматичним розподілом справ.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 44, 122, 123, 240, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду відмовити повністю.

Ухвала окремо від рішення по справі оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень статті 256 КАС України, ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА