Справа № 480/3719/24
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2025 року Справа № 480/3719/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3719/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою і просять суд:
- визнати протиправним дії комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 січня 2024 року №2/в щодо відмови призначенням і виплати одноразової грошової допомоги батькам ОСОБА_3 , 1985 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ;
- зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно здійснити розгляд заяви з урахуванням висновків суду і здійснити призначення для послідуючої виплати одноразової грошової допомоги батькам ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що солдат ОСОБА_3 помер внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження військової служби, перебуваючи у місці тимчасового перебування підрозділу. Витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центровальної ВЛК ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 24.05.2023 №1354 встановлено, що захворювання солдата ОСОБА_3 "Гостра коронарна недостатність. Набряк легень" пов`язані з проходженням військової служби. В подальшому, позивачі зазначили, що вони звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю солдата ОСОБА_3 . За результатом розгляду заяв вигом з протоколом засідання Комісії МОУ від 26.01.2024 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Підставами відмови визначено, що на час смерті ОСОБА_3 перебуваючи у місці тимчасового перебування підрозділу в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком експерта від 16.01.2023 №19. Згідно з ст.16-4 Закону України "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), військовослужбовця, є наслідком вчинення адміністративного порушення у стані алкогольного сп`яніння.
Позивачі вважають прийняте рішення протиправним, у зв`язку з чим просять задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 03.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Від відповідача надійшов відзив (а.с.36-37, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повіністю. Представник у відзиві, що батьки солдата не мають права на виплату одноразової грошової допомоги, оскільки згідно Висновку експерта Костянтинівського відділення судово-медичної експертизи КЗОЗ "Донецьке бюро судово-медичної експертизи" від 16.01.2023 № 19, смерть ОСОБА_3 настала від отруєння оксидом вуглецю, ускладненого вогнищевою гострою емфіземою та дістелектазами у легенях, загальним венозним повнокрів`ям внутрішніх органів, дистрофічними змінами в них, набряком легенів та головного мозку. При судово-токсікологічному дослідженні крові від його трупа знайдений спирт етиловий в кількості 1,82%о, що стосовно до живих осіб відноситься до алкогольного сп`яніння середнього ступеня. При цьому, експерт свідчить, що яких-небудь тілесних ушкоджень при судово- медичному дослідженні трупа не знайдено.
Службовим розслідуванням встановлено, що причиною смерті ОСОБА_3 є оксид вуглецю, який виділявся внаслідок горіння дров`яної печі, яку потерпілий використовував для підігріву приміщення. При цьому, перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння призвело до порушення ним правил поводження з дров`яною піччю, що в свою чергу призвело до його отруєння оксидом вуглецю.
Вважають вказане рішення Комісії Міноборони законним та обґрунтованим.
Позивач подав відповідь на відзив, в якому заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві, та просив суд позов задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Згідно із свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с..9)
Витягом з протоколу засідання ВЛК Центральної ВЛК ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 24.05.2023 №1354 встановлено, що захворювання солдата ОСОБА_3 "Гостра коронарна недостатність. Набряк легень", стало причиною смерті. Захворювання та причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. (а.с.13)
ОСОБА_1 (батько померлого) та ОСОБА_2 (мати померлого) звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю солдата ОСОБА_3 .
Згідно з витягом з протоколу засідання Комісії МОУ за результатом розгляду заяв прийнято рішення від 26.01.2024 №2/в про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, оскільки на час смерті ОСОБА_3 перебував у місті тимчасового перебування підрозділу в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком експерта від 16.01.2023 № 19 ККОЗ Донецького бюро судово-медичної експертизи (Костянтинівське відділення судово- медичної експертизи м. Ксстянтинівка), Відповідно до висновку експерта в крові померлого виявлено етиловий спирт у концентрації 1,82 %". (а.с.14)
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом №2011-XII, який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст.1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із п.п.2 п.2 ст.16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Пунктами 3-4 статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено у разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.
До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у п.п.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, належать, зокрема: 1) діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; 2) батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).
Порядок призначення №975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби).
Згідно з вказаним Порядком призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюються Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Відмовляючи позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, комісія Міністерства оборони України, посилаючись на положення ст. 16-4 Закону №2011-ХІІ зазначила, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення злочину або адміністративного правопорушення.
При цьому, як видно з витягу Протоколу засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.01.2024 за № 2/в, відповідач покликається на те, що згідно висновку експерта №19 від 16.01.2023 ККОЗ Донецького бюро судово-медичної експертизи (Костянтинівське відділення судово- медичної експертизи м. Ксстянтинівка) при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,82%о.
Надаючи оцінку такій відмові, суд наголошує, що за змістом частини першої статті 16-4 Закону №2011-ХІІ та пункту 19 Порядку № 975, зазначена допомога не призначається з підстав, наведених цими нормами, лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).
Водночас, сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/6477/19 від 29.06.2022.
Таким чином, в такому випадку необхідно встановити причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю).
В ході проведеного службового розслідування проведено аналіз причин смерті та зазначено, що солдат ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного сп`яніння це йомовірно призвело до порушення поводження з дров`яною піччю, що призвело до отруєння.(а.с.41-43)
Суд зазначає, що у даному акті містяться припущення щодо порушень при поводженні з піччю, при цьому не повідомлено, які саме правила поводження з дров`яною піччю порушені.
Висновком експерта №19 від 16.01.2023 встановлено, що смерть ОСОБА_3 наступила внаслідок отруєння оксидом вуглецю, ускладненою вогнищевою гострою емфіземою та дістелекгазами у легенях, загальним венозним повнокрів`ям внутрішніх органів, дистрофічними змінами в них, набряком легенів та головного мозку. Також, при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,82%о.
Витягом з протоколу засідання ВЛК Центральної ВЛК ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 24.05.2023 №1354 встановлено, що захворювання солдата ОСОБА_3 , 1985 року народження: "Гостра коронарна недостатність. Набряк легень", яке стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується актом проведення службового розслідування від 09.03.2023, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , свідоцтвом про смерть скрії НОМЕР_2 , виданим 25.01.2023 виконавчим комітетом Кириківської селищної ради та лікарським свідоцтвом про смерть від 16.01.2023 №19 - ЗАХВОРЮВАННЯ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. (а.с.13)
Факт того, що в крові ОСОБА_3 був виявлений етиловий спирт жодним чином не свідчить про скоєння останнім будь яких умисних дій які привели до його смерті.
Відповідач натомість не довів наявності причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою позивача (у тому числі, перебуванням його у стані алкогольного сп`яніння) та його загибеллю.
Стверджуючи про наявність у діях загиблого складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідач не надав докази того, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за цими нормами.
При цьому повноваження щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 172-20 КУпАП України в діях будь-якої особи та притягнення до адміністративної відповідальності належить суду, а тому посилання представника відповідача та зазначення у спірному протоколі про скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого наведеною нормою, є неприйнятним.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
За таких обставин, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви та додані до неї документи про призначення та виплату ОСОБА_1 і ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю ОСОБА_3 в порядку і розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням висновків суду, що викладені у цьому рішенні.
Вказаний правовий висновок в частині обрання належного способу захисту порушеного права узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.012024 по справі № 480/4122/22.
Частиною другою ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1211,20 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправним дії комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26 січня 2024 року №2/в щодо відмови призначенням і виплати одноразової грошової допомоги батькам ОСОБА_3 , 1985 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_4 , з урахуванням висновків суду, що викладені у цьому рішенні.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко