Справа № 539/1082/25
Суддя: Просіна Я. В.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1082/25
Провадження № 2-а/539/30/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участі секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Тютюнника В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №481 від 24.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №481 від 24.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 24.02.2025 року ОСОБА_1 доставлено працівниками Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як йому пояснили для перевірки військово-облікових документів. Так як у нього при собі було тільки посвідчення ветерана військової служби, його особу було встановлено на підставі наявних у ІНФОРМАЦІЯ_2 документів. Після чого його попросили підписати документи, які як пояснили «стосуються його доставки до ТЦК», що він і зробив. Після чого ОСОБА_1 відпустили та повідомили, що за необхідності зателефонують.

Так, 26.02.2025 йому зателефонували з ІНФОРМАЦІЯ_2 та попросили його прийти до них та отримати якісь документи. Цього ж дня ОСОБА_1 прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого невідомий йому військовослужбовець вийшов до нього та надав копію постанови №481 від 24.02.2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Зокрема у вказаній постанові було зазначено, що ОСОБА_1 протягом 60 днів не уточнив свої військово-облікові дані відповідно до Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі - Закон № 3633-ІХ), чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі -Порядок № 1487), частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Як зазначалось раніше 24.02.2025 року ОСОБА_1 доставлено працівниками Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 для перевірки військово облікових документів. Так як у нього при собі було тільки посвідчення ветерана військової служби, його особу було встановлено на підставі наявних у ІНФОРМАЦІЯ_2 документів. Після чого його попросили підписати документи, які як йому пояснили «стосуються його доставки до ТЦК», що він і зробив. Після чого його відпустили, а 26.02.2025 йому надали постанову про притягнення до відповідальності.

Таким чином в порушення вищезгаданих статей КУпАП протокол складено без його відома, без надання його копії і права зазначити в ньому свої пояснення, а матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності розглянуто без його участі, що є грубим порушенням прав на захист.

З початком російської збройної агресії проти України у 2014 році, ОСОБА_1 21.04.2015 за власним бажанням був мобілізований до лав Збройних Сил України. Під час мобілізації ним було надано до ІНФОРМАЦІЯ_3 всі необхідні документи та пройдено військову лікарську комісію.

В подальшому після звільнення із служби, на виконання вимог закону 16.07.2016 ОСОБА_1 став на облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 про що у його військовому квитку є відповідна відмітка.

Після цього 21.06.2021 ОСОБА_1 було отримано посвідчення ветерана військової служби серії НОМЕР_1 , для оформлення якого ним також до Лубенського військомату надавались відомості про себе.

В подальшому після повномаштабного вторгнення Російської Федерації до України у 2022 році ОСОБА_1 на виконання вимог діючого законодавства пройдено медогляд за результатами якого 17.05.2023 медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 його визнано обмежено придатним до військової служби про що зроблено відмітку у його військовому квитку. Для проходження комісії ним також ІНФОРМАЦІЯ_5 надано актуальні персональні дані про себе.

Вказане свідчить, що станом на 17.05.2023 року ОСОБА_1 перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , пройшов ВЛК, відтак на вказану дату ТЦК мав про нього всі актуальні персональні дані.

ОСОБА_1 зазначає, що дати проходження лікарської комісії 17.05.2023 та по даний час його персональні дані не змінювались. У зв`язку з чим підстав для інформування ТЦК про зміни у нього не було за їх відсутності.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що виходячи з норм Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, які нібито ОСОБА_1 не оновив 9за її відсутності), Лубенського РТЦК повинен (міг) отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

Згідно Закону України від 09 травня 2024 року №3696-ІХ, текст статті 210 КУпАП доповнено приміткою в якій зазначено: «Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.»

Таким чином, можна зробити висновок про те, що вона звільняє особу від відповідальності за ст. 210, 210-1 КУпАП за будь-які порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно цієї особи існує можливість отримання будь-якої частини персональних даних з інших реєстрів.

Просить суд при тлумаченні даної норми застосувати презумпцію правомірності рішень та дій особи. Тобто, якщо закон дозволяє множинне тлумачення, то завжди приймається тлумачення на користь приватної, а не публічної особи, як передбачено ст. 15 Закону України «Про адміністративну процедуру» №2073-ІХ від 17 лютого 2022 року.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 вважає, що постанова №481 від 24.02.2025 є незаконною через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також у зв`язку з грубими порушеннями законодавства при складенні протоколу та вирішенні справи про адміністративне правопорушення - винесенні постанови.

У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду з адміністративним позовом.

12.03.2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, даною ухвало суд витребував з ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірені копії адміністративного матеріалу, в рамках якої було винесено постанову № 481 від 24.02.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Тютюнник В.В., заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити у зв`язку з обставинами викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в судове засідання 16 квітня 2025 року не з`явилася. 10.04.2025 року надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила справу розглядати без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, суд даний відзив не враховує при вирішенні справи, оскільки представником відповідача було пропущено строк його подачі.

Суд, за результатами розгляду справи, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення та приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у наведеній вище редакції підлягали застосуванню з 18.05.2024.

Відповідно до абз. 4 підп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначений Порядком організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

Згідно з абз. 3 підп. 10-1 п. 1 Додатку 2 до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, підготовки громадян України до військової служби, взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Пунктом 19 Порядку № 1497 встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, чинним законодавством передбачено три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, у позивача виник обов`язок з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно уточнити персональні дані.

При цьому, починаючи з 17.07.2024 невчинення позивачем дій, які він повинен був вчинити у визначений законом строк, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало не уточнення ним облікових та інших персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024, а саме станом на 16.11.2024.

При цьому, доказів уточнення до 16.07.2024 своїх персональних даних ОСОБА_1 не надано, відсутні будь-які посилання на виконання цього обов`язку позивачем.

Обґрунтовуючи безпідставність висновків про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, позивач посилався на приписи примітки до ст. 210 КУпАП, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Втім, у спірних правовідносинах примітка до ст. 210 КУпАП не підлягає застосуванню, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Отже, наведені доводи висновків суду щодо наявності в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не спростовують.

Стосовно дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

24.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було складено протокол № 481.

За змістом вказаного протоколу 24.02.2025 о 15:10 год. ОСОБА_1 був доставлений працівниками Національної поліції України до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де під час уточнення облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 протягом 60 днів не уточнив свої військово-облікові дані відповідно до вимог Закону України № 3633-IX від 11.04.2024, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим в особливий період скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в особливий період.

Протокол міститься запис про роз`яснення позивачу змісту ст. 63 Конституції України, прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Також у протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16:15 год. 24.02.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. № 19, про що позивачу було відомо, що підтверджується його підписом в протоколі. Другий примірник протоколу був вручений позивачу, про що у протоколі також наявних його підпис.

Позивачу та його представнику в судовому засіданні головуючою роз`яснювалося право заявляти клопотання про призначення почеркознавчої експертизи підпису позивача, оскільки він в позові зазначав, що протокол складено без його відома, без надання його копії, такі клопотання не надходили.

В подальшому 24.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та винесено оскаржувану постанову.

З приводу дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи, що є гарантією реалізації наданих ст. 268 КУпАП прав, зокрема, на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання пояснень та доказів, заявлення клопотань, здійснення захисту.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржувана постанова винесена за відсутності позивача - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки оскаржувану постанову він отримав 26.02.2025 року.

При цьому, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 481 від 24.02.2025 ОСОБА_1 , другий примірник якого був ним отриманий, позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також йому були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, серед яких також право заявляти клопотання, з огляду на що позивач не був позбавлений можливості скористатись наданим йому правом заявити клопотання, зокрема, щодо відкладення розгляду справи в разі недостатності часу на підготовку до розгляду.

Отже, враховуючи викладене суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Таким чином, судовим розглядом підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 № 481 від 24.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для стягнення судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 139, 242-246, 262, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №481 від 24.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В.Просіна