Справа № 728/2648/24 на 217 арк та диск
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 728/2648/24 на 217 арк та диск Суддя (судді) першої інстанції:І.О. Глушко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Парінов А.Б.

судді: Беспалов О.О.

Грибан І.О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби Україна з безпеки на транспорті про скасування постанов по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просив скасувати постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі серії АА №00015166 від 24.11.2023 та серії АА №00020589 від 24.06.2024 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що з даними правопорушеннями та винесеними постановами він не погоджується, оскільки у постановах не зазначено повного переліку відомостей, які необхідно вказувати відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі; постанови не містять повних відомостей про обставини правопорушень, зокрема про напрямок руху транспортного засобу, допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, максимально дозволене навантаження на вісь транспортного засобу (загальне та на даній ділянці дороги), ширину та висоту транспортного засобу, а також величину похибки вимірювального пристрою, а тому оскаржувані постанови не відповідають вимогам вказаної Інструкції; вказані постанови є актами, які сформовані в автоматичному режимі без гарантій точності вимірювального приладу, яким було здійснено контроль і у яких уповноважена особа відобразила власне бачення порушень; у постановах відсутні дані про допустимі норми навантаження відповідних транспортних засобів саме на певних ділянках дороги. Позивач до фактів перевезення вантажів із перевищенням норм навантаження взагалі не мав жодного внутрішнього (психологічного) ставлення; саме по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП. На даний час у Конституційному Суді України перебуває справа щодо конституційності приписів, які стали підставою для притягнення позивача до відповідальності у даній справі.

Представник позивача ознайомився з вказаними постановами 16.10.2024 року, у зв`язку з чим позивач просив поновити йому строк звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 року:

- в поновленні ОСОБА_1 строку звернення до суду на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015166,складеної 24.11.2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю)за безпекою на наземному транспорті Дмитренком М.О. - відмовити.

- поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00020589, складеної 24.06.2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В.

- задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА №00020589, складеної 24.06.2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю)за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В.,- відмовити.

- заходи забезпечення позову, застосовані згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.11.2024 зберігають свою дію до набрання законної сили цим судовим рішенням.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 586, наданого представником відповідача на вимогу суду про надання інформації щодо дати вручення позивачу копій зазначених постанов, оскаржувана постанова серії АА № 00015199 від 24.11.2023 року вручена ОСОБА_1 16.12.2023 року, про що мається розписка про одержання з підписом, у зв`язку з чим відсутні підстави для поновлення строку на оскарження вказаної постанови ( а.с.78).

Оскаржувана постанова серії АА № 00020589 від 24.06.2024 року згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 464, наданого представником відповідача, направлялася позивачу 24.06.2024 року, проте повернулася за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим вважається неврученою, а тому строк для звернення до суду для оскарження цієї постанови підлягає поновленню (а.с.79). При цьому, розглянувши останню по суді, суд дійшов висновку стосовно того, що відповідачем спростовані доводи позивача відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, тому постанова серії АА №00020589від 24.06.2024року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП з накладенням стягнення не підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 року підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначив, що не погоджується з рішенням суду щодо відмови в поновленні ОСОБА_1 строку звернення до суду на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015166,складеної 24.11.2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю)за безпекою на наземному транспорті Дмитренком М.О., оскільки, посилаючись на отримання позивачем рекомендованого повідомлення, судом не було враховано той факт, що перевірити особу, котра отримала дане поштове відправлення доволі складно, адже працівник АТ «Укрпошта» має повноваження вручити таке відправлення не лише особисто особі адресата, а і особі, котра має належним чином засвідчену довіреність на представлення інтересів певної особи. Підпис відповідної особи міститься на розписці, котру заповнює отримувач. Тому відсутня повна гарантія вручення відправлення саме адресату особисто в руки. В даному ж випадку, таке повідомлення, ймовірно, було вручено довіреній особі позивача, котра вчасно не повідомила позивача про наявність такого повідомлення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року та 06 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби Україна з безпеки на транспорті про скасування постанов по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні.

Від представника відповідача через систему «Електронний суд» було сформовано та направлено до суду відзив на апеляційну скаргу. Представник відповідача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 року без змін, оскільки рішення повністю відповідає вимогам статті 242 КАС України.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Кінебаса Олексія Михайловича надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року клопотання ОСОБА_1 - Кінебаса Олексія Михайловича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Кінебаса Олексія Михайловича надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому останній просить зупинити провадження у справі до прийняття Конституційним Судом України рішення з питань «конституційності» частини першої статті 14-3 та частини другої статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

18 березня 2025 року розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю представників сторін, суд ухвалив:

- матеріали адміністративної справи № 728/2648/24 направити до Бахмацького районного суду Чернігівської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення з урахуванням висновків викладених в цій ухвалі.

- встановити строк виконання даної ухвали - 10 днів з дня її отримання разом з матеріалами справи.

- зупинити провадження у справі №728/2648/24 до моменту отримання належно оформлених матеріалів справи з Бахмацького районного суду Чернігівської області.

Додатковим рішенням Бахмацького районного суд Чернігівської області від 02 квітня 2025 року заяву відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті про ухвалення додаткового рішення задоволено повністю.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015166, складеної 24.11.2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю)за безпекою на наземному транспорті Дмитренком М.О. - залишено без розгляду.

08 квітня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли матеріалів справи з Бахмацького районного суду Чернігівської області.

Повістками про виклик від 09 квітня 2025 року Шостий апеляційний адміністративний суд повідомив сторін про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби Україна з безпеки на транспорті про скасування постанов по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, який відбудеться о 11:50 "15" квітня 2025 р. за адресою: вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30, м. Київ, 01010 (головуючий суддя - Парінов Андрій Борисович, зал судового засідання № 5).

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Інші учасники, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного перегляду, до суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасників судового процесу, керуючись ст.ст. 204, 243, 248, 310 КАС України колегія суддів, порадившись, на місці протокольною ухвалою ухвалила задовольнити клопотання та перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року поновлено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби Україна з безпеки на транспорті про скасування постанов по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі та продовжено строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - Кінебаса Олексія Михайловича про зупинення провадження у справі - відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 24.11.2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренко М.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовану в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00015166 відносно ОСОБА_1 , із змісту якої вбачається, що 24.11.2023 року о 08 год 58 хв за адресою М-22, км 74+810, Полтавська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб IVECO TRAKKER, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 23.75% (6.175 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні вісі транспортного засобу на 22.021% (4.184 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, навантаження на встроєні осі транспортного засобу на 16.900% (4.056 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на здвоєні осі 19 тони та на відстані між осями від 1.3 до 1.8 м пр. спарених колесах, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за що відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень.

Також, у постанові вказано, що виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: загальна маса - 32175 кг, навантаження на здвоєні вісі - 23184 кг; фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 3 шт., спарені колеса - 2 вісь; 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 3820 мм, 2-3: 1380 мм; навантаження на вісь 1 - 8150 кг, 2 - 13450 кг, 3 - 14150 кг, загальна маса - 35750 кг, висота - 3.482 м, ширина - 2.675 м, довжина - 8.219 м.

Виходячи з постанови, вищевказане адміністративне правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM7, WAGA-WIM35. зав.№1, свідоцтво про повірку - № 04/4380;1471 із строком дії до 07.11.2024 року (а.с.14, 62).

Номер рекомендованого поштового відправлення, який зазначений у даній постанові та яким вона надсилалася позивачу за адресою м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, вул. Дружби, 8а, кв. 18 - 586 (а.с.14 зворот, 62 зворот).

24.06.2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовану в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00020589 відносно ОСОБА_1 , із змісту якої вбачається, що 24.06.2024 року о 12 год 57 хв за адресою Н-07, км 291+793, Сумська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб IVECO TRAKKER AD380T41, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12.154% (3.16 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за що відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Також, у постанові вказано, що виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: загальна маса - 29160 кг; фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 3 шт., спарені колеса - 2 вісь; 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 3551 мм, 2-3: 1384 мм; навантаження на вісь 1 - 9150 кг, 2 - 11450 кг, 3 - 11800 кг, загальна маса - 32400 кг, довжина - 7 м.

Виходячи з постанови вищевказане адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM71, WAGA-WIM40, CRUA-06-VVE, свідоцтво про повірку - № 04/4651; 1938; 1939 із строком дії до 22.12.2024 року (а.с.15, 67).

Номер рекомендованого поштового відправлення, який зазначений у даній постанові та яким вона надсилалася позивачу за адресою АДРЕСА_1 - 464 (а.с.15 зворот, 67 зворот).

Крім того, у вказаних постановах зазначено посилання в інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/ (номер постанови), ідентифікатор доступу та формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

*% перевищення + ((Хфакт- Хнорм -похибка пристрою)/Хнорм)*100%

Хфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр)

Хнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до п.22.5 ПДР

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ ОІМL R 134-1:2010 помножена на Хфакт (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр) та становить: для параметру довжини ТЗ- 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ -16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ-16% від фактичного навантаження на осі, для парамету навантаження на строєні осі ТЗ - 16 % від фактичного навантаження на осі.

Зазначені постанови є предметом цього позову, оскільки позивач вважає їх протиправними.

Відповідно до ст. ст. 19, 46 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Щодо доводів апелянта в частині неправомірної відмови в поновленні строку на оскарження серії Постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті АА №00015166 від 24.11.2023 року, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З системного аналізу зазначених правових норм слідує, що оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення можливе у строк протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно правових положень ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

У свою чергу, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Колегія суддів наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Колегія суддів зазначає про те, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 340/1019/19).

Судом встановлено, шо в матеріалах справи (а.с. 78) міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якої постанова серії АА № 00015199 від 24.11.2023 року вручена ОСОБА_1 16.12.2023 року, про що мається розписка про одержання з підписом.

Колегія суддів погоджується з висновком викладеним у рішенні Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 року, що вищезазначена копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 586, підтверджує початок перебігу строку на оскарження постанови серії АА № 00015166 від 24.11.2023 року, у зв`язку з чим відсутні підстави для поновлення строку на оскарження вказаної постанови.

Доводи представника позивача щодо відсутності гарантій вручення відправлення адресату особисто в руки відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях. Доказів порушення працівниками поштової служби правил вручення поштової кореспонденції апелянтом до суду не надано.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги в частині неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з оскаржуваною ним постановою серії АА №00020589 від 24.06.2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 15, 27 п. 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, пунктом 1.9. яких передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Статтею 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Так, відповідно до ч.2 цієї статті, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Відповідно до ст. 143 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Так, згідно з п. 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену ст. 143 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Пунктом 8 Порядку № 1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163.

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку №1174).

Апелянт наголошує на тому, що в оскаржуваній постанові не зазначено всіх даних, які мають значення для розгляду справи та які б свідчили про фактичне порушення положень п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно п. 15 Порядку №1174 метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа, за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Вимогами ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: -найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; -дату розгляду справи; -відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; -опис обставин, установлених під час розгляду справи; -зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; -прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: -дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; -транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); -технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); -розмір штрафу та порядок його сплати; -правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; -відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відтак, безпідставними є доводи апелянта, щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення.

Судом вже було зазначено, що Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку №1174).

Що стосується інформації щодо смуги руху, напрямку руху, максимально дозволеного навантаження на вісь, марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, суд зазначає, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації.

Пункт 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, на яку посилається позивач, не містить посилання на форму постанови відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

Таким чином, оскаржувана постанова містять усі передбачені положеннями ст. 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/коригувати або змінювати зміст такої постанови є неможливим.

Проаналізувавши нормативно-правові акти, колегія суддів зазначає, що Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанов. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення, а тому постанова, винесена відносно позивача, в повній мірі відповідає формі, затвердженій Додатком 1 Інструкції № 512. Отже, вказане спростовує доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не відображені відповідні елементи.

Відтак, подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; та/або відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт та наданими метаданими.

Підтвердження наявними у справі доказами факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є визначальною обставиною при розгляді і вирішенні цього спору.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують основний висновок суду першої інстанції, викладений у рішенні від 23 січня 2025 року, щодо відповідності оскаржуваної постанови положенням ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та розцінює їх як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оцінюючи останні як намагання уникнути відповідальності.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а підстави для визнання протиправною і скасування постанови серії АА №00020589 від 24.06.2024 року - відсутні, оскільки під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчать про безпідставність накладення штрафу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, суд зауважує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 року - без змін.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач А. Б. Парінов

Судді О. О. Беспалов

І. О. Грибан

(Повний текст судового рішення виготовлено 18 квітня 2025 року)