Справа № 522/14984/24
Суддя: Чорнуха Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/68/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чорнухи Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконним та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконним та скасування постанови, у якій він просить визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо винесення постанови № С/9319 від 29.06.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП; відшкодувати всі витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, а також всі витрати, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження за рахунок ТЦК, який виніс неправомірну постанову.

Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржувана постанова була складена без участі позивача, його не було ознайомлено з правами, зокрема, правом на правову допомогу, від дня складення постанови і до моменту передання її до виконавчої служби позивач не отримував жодного офіційного повідомлення про винесення оскаржуваної постанови. У тексті постанови зазначено, що позивача ідентифіковано за паспортом, однак в іншій частині постанови про те, що позивач при собі не мав документів.

Матеріали адміністративної справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю з Одеського окружного адміністративного суду на підставі ухвали від 12.11.2024.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, головуючим суддею визначено суддю Чорнуху Ю.В.

Ухвалою суду від 27.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду 28.01.2025 після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду на 13.02.2025, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 документи, які стали підставою для складення оскаржуваної постанови.

Судові засідання 13.02.2025, 05.03.2025 відкладались за клопотанням позивача.

31.03.2025 до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли документи, витребувані ухвалою суду від 28.01.2025. У листі вих. № 108/5544 від 19.03.2025 відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання 09.04.2025 з`явився позивач. Відповідач не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи неодноразове відкладення розгляду справи, неповідомлення відповідачем причин неявки у судове засідання, скорочені строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. 09.04.2025 на підставі ч. 1 ст. 227КАС України суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 18.04.2025.

Ухвалою суду від 18.04.2025 закрито провадження у справі в частині вимог про відшкодування за рахунок відповідача витрат, пов`язаних з відкриттям виконавчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Судом встановлено, що 29.06.2024 щодо позивача складено протокол № С/9318 про адміністративне правопорушення, у якому зазначена суть адміністративного правопорушення: 29.06.2024 о 13 год. 30 хв. в умовах особливого періоду, в ході заходів оповіщення громадян всупереч вимог ч. 1 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», м. Одесі на вулиці Заньковецька, 7/7 відмовився від підписання та отримання повістки на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 до каб. № 24 на 29.06.2024 о 18 год. 30хв., про що складено Акт відмови від отримання повістки за підписом двох військовослужбовців групи оповіщення відповідно до Порядку проведення призову громадян під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, від пояснень своєї відмови не надав.

29.06.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та склав постанову № С/9319 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, у якій зазначив, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, при особистому зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено, що у порушення ч. 2 п. 11 Додатку № 2 «Правила військового обліку призоників, військовозобов`язаних та резервістів», «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не мав при собі військовообліковий документ, разом з документом, що посвідчує особу. Документи щодо поважних причин відсутності документів не надав. Постановив накласти на позивача штраф у сумі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першоїстатті 106 Конституції України,Закону України "Про правовий режим воєнного стану"постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Частиною 1 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частино 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - у виді накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Засади оборони України, а також повноваження органів державної влади, основні функції та завдання органів військового управління, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, обов`язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб, права та обов`язки громадян України у сфері оборони визначаються Законом України «Про оборону України».

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено: особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ч. 2ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»(надалі по тексту Закон № 3543-XII).

Згідно ст. 1 Закону № 3543-ХІІ особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій; оповіщення - доведення сигналів і повідомлень (директив, розпоряджень) до органів військового управління, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та населення про оголошення мобілізації, виклик громадян до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також вручення (надсилання) повісток громадянам.

Згідно підпункту 2 пункту 10-1 додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 (надалі Порядок № 1487) у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Відповідно до п. 3 додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу, що об`єктивна сторона правопорушення, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення № С/9318 від 29.06.2024, та зазначена в оскаржуваній постанові № С/9319 від 29.06.2024 є різними. У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо вчинення дій, за які на позивача накладено стягнення оскаржуваною постановою, зокрема, щодо відсутності у ОСОБА_1 при собі військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особи.

Матеріалах справи про адміністративне правопорушення не містять доказів відсутності у ОСОБА_1 при собі військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особи. Не надані такі докази відповідачем і під час розгляду цієї справи.

Отже, відповідачем не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши обставини, викладені у постанові про адміністративне правопорушення, наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, не була доведена.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведені обставини і норми чинного законодавства, а також відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, з метою ефективного захисту прав прозивача, суд дійшов висновку про необхідно на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та згідно приписів ч. 3 ст. 286 КАС України ухвалити рішення про скасування постанови № С/9319 від 29.06.2024 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача - закрити.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір за одну позовну вимогу у розмірі 605,60 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,72-77,79,90,139,205,242-246,286 КАС України, статтями 7, 9, 210, 235, 245, 247, 215, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 293 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № С/9313 від 29.06.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 коп.) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юлія ЧОРНУХА