Справа № 300/6445/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" квітня 2025 р. справа № 300/6445/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 відповідно до змісту якого, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: визнати протиправною бездіяльність щодо виплати додаткової грошової винагороди; зобов`язати зробити перерахунок та виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, за період лікування, за останню відпустку у травні 2023 року, у зв`язку із отриманою травмою.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 до 24.09.2023. Стверджує, що позивач не виплатив йому додаткову грошову винагороду в розмірі 100000,00 грн., передбачену Постановою №168, а саме за останню відпустку в травні 2023 року. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позов. Зазначає, що після того як виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 4362 надійшла до командування Військової частини НОМЕР_1 , вказані матеріали розглянуті медичною службою управління Військової частини НОМЕР_1 та видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25 липня 2023 року №2414 Про здійснення виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , які повторно вибували на стаціонарне лікування у зв`язку з пораненням. Згідно вказаного наказу здійснено нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу за період з 27 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року та за період з 10 травня 2023 року по 31 травня 2023 року. Згідно картки особового рахунку військовослужбовця сержанта ОСОБА_1 від 21 вересня 2024 року №5/6099 у серпні 2024 року позивачу нараховано за липень 2024 року додаткову виплату в сумі 121397,84 грн., до видачі 119212,68 грн. В зазначену суму входить також і виплата додаткової винагороди за період з 10 травня 2023 року по 31 травня 2023 року у зв`язку із довготривалим лікуванням. Також зазначає, що факт виплати вказаної суми 22 серпня 2023 року о 14:58 год. на картковий рахунок в АТ КБ Приватбанк підтверджує позивач шляхом надання до позовної заяви копії виписки по його картковому рахунку. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.75).
У відповіді на відзив позивач не погоджується із доводами відповідача з підстав, аналогічних позовній заяві. Також зазначає, що згідно наданих ним розрахунків сума виплачених відповідачем коштів не відповідає сумі, яка належить позивачу згідно чинного законодавства (а.с.96).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
В довідці військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2023 №730 вказано, що травма ОСОБА_1 пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром Військової частини НОМЕР_1 №214 від 08.02.2023). На підставі статті 81, графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки з станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.18).
Згідно довідки військово-лікарської комісії КНП «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області від 20.04.2023 №161 травма ОСОБА_1 пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром Військової частини НОМЕР_1 №214 від 08.02.2023). Ступінь важкості травми важкий. На підставі статті 81, графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки з станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.16).
У витязі з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2023 №111 вказано, що ОСОБА_1 слід вважати таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 29 (двадцять дев`ять) діб, з 22 квітня 2023 року по 20 травня 2023 року (а.с.81).
В наказі Військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2024 №1141 зазначено, що ОСОБА_1 , який з 22 квітня 2023 року по 20 травня 2023 року перебував у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, слід вважати таким, який з 18 травня 2023 року перебуває на лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві Центральна районна лікарня м. Калуш (а.с.82).
За змістом витягу з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2023 №150 ОСОБА_1 , як такого, який перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 з 30 травня 2023 року (а.с.83).
У витязі з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2023 №151 вказано, що ОСОБА_1 слід вважати таким, що прибув до пункту постійної дислокації АДРЕСА_1 з лікування із КНП Центральна районна лікарня (а.с.84).
За змістом довідки військово-лікарської комісії КНП «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області від 31.05.2023 №220 травма позивача пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром Військової частини НОМЕР_1 №214 від 08.02.2023). Ступінь важкості травми важка. На підставі статті 81, графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки з станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.17).
Згідно виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №697, медичної карти стаціонарного хворого №4362 та №2906 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 06.02.2023 по 02.03.2023, з 27.03.2023 по 20.04.2023, з 10.05.2023 по 31.05.2023 (а.с.19-21).
За змістом витягу з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2023 №2414 «Про здійснення виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які повторно вибували на стаціонарне лікування у зв`язку із лікуванням» ОСОБА_1 слід вважати таким, що виведений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із довготривалим лікуванням, в період з 27 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Центральна районна лікарня Калуської міської та районної ради Івано-Франківської області та в період з 10 травня 2023 року по 31 травня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Центральна районна лікарня Калуської міської та районної ради Івано-Франківської області з наслідками поранення, яке трапилось 27 січня 2023 року, відповідно до довідки про обставини поранення № 214 від 08 лютого 2023 року. Помічнику командира Військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби управління військової частини НОМЕР_1 доручено здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 , виведеному у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із довготривалим лікуванням, за період з 27 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року та за період з 10 травня 2023 року по 31 травня 2023 року (а.с.85).
У витязі з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2023 №269 зазначено, що ОСОБА_1 слід вважати таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби - НОМЕР_3 окремого зенітного кулеметного батальйону. З 24.09.2023 виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення (а.с.22).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно із частинами 1-3 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (надалі також - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема, проходження військової служби.
Статтею 2 Закону № 2232-XII передбачено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
У відповідності до частини 2 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, в редакції на час спірних правовідносин, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 17 розділу 1 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі також - Постанова № 168, в редакції на час спірних правовідносин).
Відповідно до абзацу 1 пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Таким чином, для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн., необхідна, зокрема, наявність пов`язаності поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Вказана постанова не містить обмежень щодо режиму стаціонарного лікування, періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), одержаним при захисті Батьківщини або перебувань у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 грн. винагорода.
Норми Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до частини 11 статті 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.
Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою не надається.
Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі також - Положення №1153/2008, в редакції, станом на час спірних правовідносин). Відповідно до пунктів 180, 186 розділу VIII «Відпустки» військовослужбовці мають право на відпустки. Надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них здійснюється відповідно до порядку, встановленого Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються, серед інших, соціальні відпустки, зокрема, відпустка для лікування у зв`язку з хворобою. Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою не надається.
В особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Порядок надання відпусток військовослужбовцям, звільненим з військової служби у зв`язку з демобілізацією або з вислугою встановлених строків військової служби за призовом, визначається Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Згідно з пунктом 259 розділу XIV «Особливості проходження військової служби, служби в резерві та виконання військового обов`язку в запасі в особливий період» Положення №1153/2008 лікування військовослужбовців повинно бути закінчено у закладі охорони здоров`я. У виняткових випадках на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії командиром (начальником) військової частини, а в разі виключення зі списків особового складу військової частини - начальником військово-лікувального закладу може бути надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. Після закінчення цього строку за висновком (постановою) військово-лікарської комісії відпустку для лікування у зв`язку з хворобою може бути продовжено на такий самий строк, а за відповідними медичними показниками - продовжено ще раз. Відпустка для лікування у зв`язку з хворобою не повинна перевищувати 4 місяців. Після закінчення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою військово-лікарська комісія надає висновок про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби.
У зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає обстеженню військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби.
Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою не надається.
Військовослужбовцям, накази про звільнення яких підписано у минулому році, але не виключеним із списків військової частини, відпустки за період служби в поточному році не надаються.
За змістом пунктів 9 - 11 розділу XXXIV Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений у главі 2 Розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 за №402.
Як встановлено судом, згідно довідки військово-лікарської комісії КНП «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області від 20.04.2023 №161 травма ОСОБА_1 визнана такою, що пов`язана із захистом Батьківщини. Ступінь важкості травми важкий. ВЛК дійшла висновку, що позивач потребує відпустки з станом здоров`я на 30 календарних днів.
У витязі з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2023 №111 вказано, що ОСОБА_1 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою з 22 квітня 2023 року по 20 травня 2023 року. Підставою для прийняття цього наказу зазначено рапорт позивача, довідка ВЛК №161 від 20.04.2023, відпускний квиток.
За змістом наказу Військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2024 №1141 ОСОБА_1 , який з 22 квітня 2023 року по 20 травня 2023 року перебував у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, з 18 травня 2023 року перебував на лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві Центральна районна лікарня м. Калуш.
Виписками із медичної карти стаціонарного хворого №4362 підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в спірний період з 10.05.2023 по 31.05.2023.
В наказі Військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2023 №2414 зазначено, що ОСОБА_1 в період з 27 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Центральна районна лікарня Калуської міської та районної ради Івано-Франківської області та в період з 10 травня 2023 року по 31 травня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Центральна районна лікарня Калуської міської та районної ради Івано-Франківської області з наслідками поранення, яке трапилось 27 січня 2023 року відповідно до довідки про обставини поранення № 214 від 08 лютого 2023 року.
Також в наказі вказано на необхідність здійснення нарахування та виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за період з 27 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року та за період з 10 травня 2023 року по 31 травня 2023 року.
В липні 2023 року позивачу нараховано додаткову виплату в розмірі 121397,84 грн., до видачі 119212,68 грн.
Як зазначено відповідачем у відзиві та підтверджується наказом від 25.07.2023, кошти нараховані позивачу в липні 2023 року в розмірі 121397,84 грн. є додатковою винагородою за період з 27 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року та за період з 10 травня 2023 року по 31 травня 2023 року (всього 43 дні).
Кошти в розмірі 119212,68 грн. зараховано на рахунок позивача 22.08.2023, що підтверджується випискою із карткового рахунку позивача в АТ «Приватбанк». В рядку «призначення платежу» зазначено додаткова винагорода (а.с.24).
Таким чином, додаткова винагорода з розрахунку 100000 грн. на місяць за період з 10.05.2023 по 31.05.2023 була виплачена позивачу в належному розмірі.
Отже, позовна вимога про виплату додаткової винагороди за період з 10.05.2023 по 31.05.2023 є безпідставною.
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься довідка військово-лікарської комісії КНП «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області від 20.04.2023 №161, відповідно до якої позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. У цій довідці також зазначено, що травма ОСОБА_1 визнана такою, що пов`язана із захистом Батьківщини. Ступінь важкості травми важкий.
Як встановлено судом, за змістом наказу Військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2023 №111 ОСОБА_1 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 29 діб, а саме з 22 квітня 2023 року по 20 травня 2023 року (а.с.81).
Підставою для прийняття вказаного наказу слугувала, зокрема, довідка ВЛК №161 від 20.04.2023.
Разом з тим, суд встановив, що Військовою частиною НОМЕР_1 не проведено нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК у розмірі 100000 грн. пропорційно із розрахунку на місяць за період з 22.04.2023 по 09.05.2023. А тому не проводячи виплату за цей період додаткової грошової винагороди у належному розмірі відповідач допустив бездіяльність.
Доказів протилежного відповідачем суду не надано.
На підставі вищевикладеного, із врахуванням ч.2 ст.9 КАСУ, суд зазначає, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди за період з 22.04.2023 по 09.05.2023 за час перебування у відпустці для лікування.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За встановлених судом обставин, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення ним будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної, медичної) за період 22.04.2023 по 09.05.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 22.04.2023 по 09.05.2023, виходячи з розміру 100000 грн. на місяць, з урахуванням проведених платежів.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.