Справа № ЗД/260/1/25
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів

18 квітня 2025 рокум. Ужгород№ ЗД/260/1/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Павловій О.В.

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

відповідача 1: представник - не з`явився,

відповідача 2: представник - Яблонський О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій заявив про намір звернутися з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач 1) і Хустського районного управління поліції Головного управління поліції у Закарпатській області (далі - Відповідач 2) щодо визнання їх дій протиправними та відшкодування моральної шкоди. Заявляє, що для можливості доведення деяких фактів потрібні відео-/аудіозаписи, якими володіють відповідачі та термін зберігання яких може бути обмеженим, стосовно подій, які відбулися орієнтовно у проміжок з 18:30 до 19:30 за київським часом у м. Хуст на вулиці Кошута, з 19:30 до 20:00 біля будівлі відповідача 2, з 20:00 на території відповідача 1.

У зв`язку з викладеним просить забезпечити наступні докази:

1) відеозаписів із портативних та встановлених у службових транспортних засобах відеореєстраторів відповідача 2 за 17 березня 2025 року з 18:30 за київським часом до моменту, коли ОСОБА_1 занесли у будівлю Відповідача 1 (орієнтовно 20:30). Ці записи потрібні для доведення факту затримання його працівниками поліції з порушенням встановленої законом процедури;

2) відеозаписів із камер спостереження, розташованих на території відповідача 2, які фіксують ділянки зовні будівлі поблизу головного входу в будівлю відповідача 2, за 17 березня 2025 року з 19:25 до 20:10 за київським часом. Ці записи потрібні для доведення факту доставлення ОСОБА_1 працівниками поліції до поліцейського відділку, у разі, якщо інформації з відеозаписів попереднього пункту буде недостатньо для встановлення такого факту;

3) відеозаписів із камер спостереження, розташованих на території відповідача 1, за 17 березня 2025 року з 19:50 за київським часом до моменту, коли ОСОБА_1 випустили з будівлі відповідача 1 (орієнтовно до півночі). Ці записи потрібні для доведення фактів насильницького утримання ОСОБА_1 на території відповідача 1, застосування до нього фізичного та психологічного насилля з боку його працівників, відбирання його мобільного телефону;

4) мобільного телефону, який працівники відповідача 1 відібрали у його родича. Дані для його ідентифікації знаходяться у додатках до заяви. Цей телефон потрібен для отримання відео- та аудіозаписів, на яких зафіксовані події, що стосуються суті позову.

Необхідність забезпечення відеозаписів обґрунтована тим, що термін їхнього зберігання може бути обмеженим, через що вони можуть бути втрачені. Необхідність забезпечення телефону обґрунтована тим, що заявнику відомий випадок знищення працівниками відповідача 1 даних, що зберігалися на телефоні іншої людини, через що є підстави припускати, що відео-/аудіозаписи, які стосуються даної справи, можуть бути втрачені.

Вказані докази просить забезпечити шляхом копіювання відповідних відеозаписів або вилучення носіїв інформації, що містять ці відеозаписи, та вилучення мобільного телефону. За необхідності просить зобов`язати відповідачів подовжити зберігання вищезгаданих відеозаписів на термін, достатній для забезпечення доказів. Окрім того, просить надіслати копії вищезгаданих відеозаписів у вигляді електронних файлів чи інтернет-посилань на сховища файлів на його електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) або у вигляді фізичних накопичувачів інформації на його поштову адресу ( АДРЕСА_1 ) або іншим доступним способом. При цьому просить не передавати відповідачам його персональні дані.

В судовому засіданні 18 квітня 2025 року ОСОБА_1 подану заяву підтримав та просив суд таку задовольнити. Намір подання майбутнього позову пояснив необхідністю захисту своїх прав від допущених працівниками поліції та ІНФОРМАЦІЯ_5 порушень, які виражались у недотриманні процедури затримання та примусового утримання на території ІНФОРМАЦІЯ_5 із застосуванням фізичної сили.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні 18 квітня 2025 року проти заявленого клопотання заперечив з мотивів безпідставності такого. При цьому підтвердив, що строк зберігання відеозаписів із портативних та встановлених у службових транспортних засобах відеореєстраторів посадових осіб органів Національної поліції України становить 30 діб. Тому оскільки спірна подія відбулася 17 березня 2025 року, то на даний момент термін зберігання відеозаписів вже закінчився, а такі автоматично були знищені.

Представник відповідача 1 явку свого уповноваженого представника в судове засідання 18 квітня 2025 року не забезпечив. Разом з тим, відповідач 1 подав до суду відповідь на заяву про забезпечення доказів №4166 від 15.04.2025, в якій повідомив, що ОСОБА_2 , в інтересах якого діє заявник, 17 березня 2025 року у супроводі представників Національної поліції України прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Такого громадянина було скеровано для проходження військово-лікарської комісії, під час якої ОСОБА_2 зник в невідомому напрямку. Зазначив, що камери спостереження, розташовані в ІНФОРМАЦІЯ_4 працюють в режимі реального часу, а відеофіксація не здійснюється. В свою чергу мобільний телефон був зданий ОСОБА_2 в добровільному порядку на відповідальне зберігання на час перебування в центрі комплектування працівникам ІНФОРМАЦІЯ_5. Однак оскільки така особа зникла у невідомому напрямку та не поверталася з метою отримання персонального пристрою зв`язку, такий залишається на зберіганні в представників ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно ч. 1 ст. 117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 114 КАС України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до положень ст. 115 КАС України, суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Тобто, забезпечення доказів в адміністративному судочинстві є процесуальним засобом запобігання втрати чи пошкодження фактичних даних, які містять відомості, що є важливими для встановлення об`єктивної істини у адміністративній справі, без яких ухвалити обґрунтоване та справедливе судове рішення буде неможливо.

Ст. 116 регламентовано вимоги до заяви про забезпечення доказів. Так, зокрема, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 116 КАС України, у заяві про забезпечення доказів, в тому числі, зазначаються докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Прийняття судом рішення про забезпечення доказів можливе в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, без вжиття таких заходів.

При цьому обов`язок доказування обґрунтованості необхідності забезпечення доказів нормами ст. 116 КАС України покладено саме на заявника.

Так, необхідність забезпечення в даному випадку зазначених в заяві доказів ОСОБА_1 аргументує тим, що термін зберігання відеозаписів є обмеженим, через що вони можуть бути втрачені.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі - Інструкція).

Так, загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів регламентується розділом VIII Інструкції.

П. 1 вказаного розділу визначено, що вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.

Відеозаписи автомобільних та стаціонарних систем зберігаються на сервері у визначений виробником спосіб (п. 2 розділу VIII Інструкції).

П. 3 розділу VIII Інструкції врегульовано строк зберігання таких відеозаписів, зокрема:

1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - 30 діб;

2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні повідомив, що оскільки вказана заявником подія мала місце 17 березня 2025 року, то станом на день проведення даного засідання (18 квітня 2025 року) відеозаписи, які є предметом даної заяви, вже знищенні в автоматичному режимі.

На запитання суду щодо причин зволікання звернення із даною заявою ОСОБА_1 повідомив, що він не є спеціалістом у галузі права та не міг знайти юриста для представлення своїх інтересів.

Отже, оскільки станом на день розгляду заяви зазначені у п.п. 1 та 2 докази вже автоматично знищені у зв`язку із закінченням встановленого терміну їх зберігання, суд не вбачає можливості їх забезпечення.

Стосовно зазначених у п. 3 заяви доказів суд враховує пояснення відповідача 1, відповідно до яких камери спостереження, розташовані в ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюють в режимі реального часу, а відеофіксація не здійснюється.

Тому з огляду на реальну відсутність зазначених у п. 3 заяви доказів суд також не вбачає можливості їх забезпечення.

Стосовно забезпечення доказу, зазначеного в п. 4 заяви, суд враховую те, що такий мобільний телефон заявнику не належить, що ним не заперечується.

В обґрунтування необхідності забезпечення даного доказу ОСОБА_1 заявляє, що зафіксовані на мобільному телефоні відео- та аудіозаписи можуть бути знищені працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5.

Однак таке обґрунтування не є достатньою підставою необхідності застосування такого процесуального інструменту як забезпечення доказів, оскільки таке твердження є виключно припущенням заявника.

Відповідач 1 заявляє, що зазначений мобільний телефон був зданий ОСОБА_2 в добровільному порядку на відповідальне зберігання на час перебування в центрі комплектування працівникам ІНФОРМАЦІЯ_5. Однак оскільки така особа зникла у невідомому напрямку та не поверталася з метою отримання персонального пристрою зв`язку, такий залишається на зберіганні в представників ІНФОРМАЦІЯ_5 та буде повернутий особисто ОСОБА_2 .

Отже, в ході розгляду заяви про забезпечення доказів судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про наявність підстав вважати, що заявлений ОСОБА_1 доказ може бути втрачений або збирання чи подання такого стане згодом неможливим або утрудненим, що згідно з нормами КАС України є необхідною умовою для забезпечення доказів.

З огляду на вищенаведене клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 116, 117, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 22 квітня 2025 року.

Суддя Р.О. Ващилін