Справа № 320/6607/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2025 року Київ № 320/6607/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я. В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської районної ради Київської області та Голови Білоцерківської районної ради Київської області Зеленського Василя Васильовича про визнання протиправною відмови, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Білоцерківської районної ради Київської області та Голови Білоцерківської районної ради Київської області Зеленського Василя Васильовича, в якому позивач просить суд:

- визнати відмову Білоцерківської районної ради Київської області у поновленні ОСОБА_1 на роботі після припинення повноважень на виборній посаді, оформлену листом від 17.05.2021 року №Ш-02-11-09 протиправною;

- поновити ОСОБА_1 на посаді керуючого справами виконавчого апарату Білоцерківської районної ради Київської області.

- стягнути з Білоцерківської районної ради Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.03.2021 по день прийняття судового рішення з розрахунку 982,20 грн за кожен робочий день вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами виконавчого апарату Білоцерківської районної ради Київської області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовано наявністю у позивача права бути поновленим на роботі після припинення повноважень на виборній посаді, у реалізації якого було протиправно відмовлено.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач-1, у наданому суду відзиві, наголошує, що у межах спірних правовідносин він діяв у відповідності до визначених чинним законодавством повноважень, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Такі доводи заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2016 ОСОБА_1 був призначений на посаду керуючого справами виконавчого апарату Білоцерківської районної ради, як такого, що пройшов за конкурсом.

28.11.2018 позивач звільнений у зв`язку з переходом на виборну посаду за п. 5 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), оскільки був обраний депутатом Білоцерківської районної ради Київської області VII скликання.

29.11.2018 ОСОБА_1 був обраний головою Білоцерківської районної ради.

08.12.2020 позивач звільнений з посади у зв`язку з припиненням повноважень депутата Білоцерківської районної ради Київської області VII скликання.

04.03.2021 позивач звернувся до Голови Білоцерківської районної ради Зеленського В.В. із заявою про надання попереднього місця роботи, а саме керуючого справами виконавчого апарату у зв`язку з припиненням повноважень депутата Білоцерківської районної ради сьомого скликання.

29.04.2021 позивач отримав відповідь № 02/106 від 02.04.2021, про те, що Білоцерківська районна рада не заперечує проти працевлаштування, однак зазначає, що у заяві не вказано з якого числа мас бути таке призначення.

30.04.2021 позивач повторно звернувся із заявою до Голови Білоцерківської районної ради Зеленського В.В., в якій вказав, що трудовим законодавством та Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» не встановлено обов`язкових вимог до заяви про надання попередньої роботи після закінчення повноважень депутата місцевої ради. Відсутність дати призначення в заяві, при наявності дати написання заяви, не робить заяву недійсною та не є підставою для відмови у виданні наказу про прийняття на роботі. В даному випадку дата написання заяви - 04.03.2021 і є датою, з якої працівник бажає бути допущений до роботи на попередньому місці, тому позивач просив призначити його на посаді керуючого справами виконавчого апарату Білоцерківської районної ради шляхом видання відповідного наказу, ознайомити з наказом про призначення та допустити до виконання посадових обов`язків.

17.05.2021 позивач отримав відповідь № Ш-02-41-09 від 17.05.2021, в якій було проінформовано, що призначення на посаду керуючого справами виконавчого апарату районної ради проводиться на конкурсній основі, тобто фактично відмовлено у поновленні на роботі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачена охорона трудових та інших прав депутата місцевої ради, зокрема гарантується право депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, на надання йому, після закінчення його повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади).

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Голова районної, обласної, районної у місті (у разі її створення) ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Голова ради здійснює свої повноваження до припинення ним повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків, передбачених частинами четвертою та п`ятою цієї статті.

Голова ради вважається звільненим з посади з дня припинення ним депутатських повноважень або повноважень голови.

Голова ради працює у раді на постійній основі, не може .мати інший представницький мандат, суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, .медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережний раді), ревізійній комісії господарської організації).

Враховуючи те, що позивач 29.11.2018 був обраний головою Білоцерківської районної ради, тобто працював у раді на постійні основі до 08.12.2020 (припинення повноважень депутата Білоцерківської районної ради Київської області VII скликання), на нього розповсюджуються гарантії депутата місцевої ради, передбачені ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Із змісту листа Білоцерківської районної ради Київської області від 17.05.2021 року №Ш-02-11-09 вбачається, що фактично відмовляючи позивачу у поновленні на роботі після припинення повноважень на виборній посаді. Відповідач посилаючись на статтю 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» інформує, що призначення на посаду керуючого справами виконавчого апарату районної ради проводиться на конкурсній основі, тобто на загальних підставах.

У даному контексті суд зазначає, що 06.01.2016 позивача було призначено на посаду керуючого справами виконавчого апарату Білоцерківської районної ради, як такого, що пройшов за конкурсом, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці.

Чинне законодавство гарантує позивачу як депутату, що був обраний на виборну посаду у відповідній раді, працевлаштування після закінчення строку повноважень на такій посаді та не передбачає проведення повторного конкурсу.

Отже, відповідач безпідставно пов`язав можливість реалізації гарантованого ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» права депутата місцевої ради на працевлаштування на попередній посаді з необхідністю проведення повторного конкурсу.

Таким чином, відмова Відповідача у поновленні на роботі Позивача після припинення повноважень на виборній посаді, оформлена листом від 17.05.2021 № Ш-02-11-09, з підстав призначення на конкурсній основі, є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», з працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Як вже зазначалось, 08.12.2020 року позивач був звільнений з посади у зв`язку з припиненням повноважень депутата Білоцерківської районної ради Київської області VII скликання. Водночас, 04.03.2021 позивач звернувся до Голови Білоцерківської районної ради Зеленського В.В. із заявою про надання попереднього місця роботи, а саме керуючого справами виконавчого апарату у зв`язку з припиненням повноважень депутата Білоцерківської районної ради сьомого скликання.

Таким чином, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання попереднього місця роботи після припинення повноважень на виборній посаді у межах передбаченого законодавством терміну.

Аналіз положень статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» дає підстави для висновку, що законодавством гарантується право депутата місцевої ради на надання йому, після закінчення його повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади), а за її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади).

Під відсутністю посади/роботи необхідно розуміти лише об`єктивну неможливість надати депутату місцевої ради, звільненому з виборної посади, попередньої посади через ліквідацію підприємства, установи, організації. її скорочення тощо, а не відсутність вакансії у зв`язку з тим, що посаду, яку до обрання на виборну посаду обіймав депутат місцевої ради, було запропоновано іншій особі.

Якщо посаду, яку обіймав депутат місцевої ради до обрання його на виборну посаду у раді, займає інша особа, трудовий договір з нею, у тому числі укладений безстроково, розривається з підстав, передбачених пунктом 6 частини першої статті 40 КЗпП України, частиною другою статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Гарантія працевлаштування, установлена статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» досягається з однієї сторони - обов`язком роботодавця укладати лише строковий договір з працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, обраний на виборну посаду в раді, з іншої - зобов`язанням роботодавця розірвати безстроковий або строковий 'трудовий договір у зв`язку з необхідністю поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

За таких обставин, в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», відповідачем протиправно відмовлено позивачу у поновленні на посаді керуючого справами виконавчого апарату Білоцерківської районної ради після припинення повноважень на виборній посаді, оскільки об`єктивних перешкод для надання позивачу вказаної роботи не існувало.

Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд при розгляді аналогічних спорів, зокрема у постановах від 12.06.2020 у справі №635/1071/17, від 23.02.2021 у справі №524/3957/16-а.

Враховуючи наведене, позивач, будучи звільненим від займаної виборної посади, має бути поновлений на посаді керуючого справами виконавчого апарату Білоцерківської районної ради Київської області, яку він обіймав до переходу на виборну посаду, після закінчення таких повноважень. При цьому таке поновлення мало відбутись з 04.03.2021 день подання ним відповідної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи те, що в результаті незаконної відмови у поновленні на попередній роботі після припинення повноважень на виборній посаді позивачу не було нараховано заробітну плату, відповідач, при поновленні на раніше займаній посаді, зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.03.2021.

При визначенні розміру сум, що підлягають сплаті слід керуватися положеннями «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 23.02.2021 у справі №524/3957/16-а.

Згідно зазначеного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки про доходи №02-10/215 від 25.05.2021, заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці роботи складала 43 216, 60 грн (за жовтень 2018 року 21438, 60 грн, за листопад 2018 року 21 778, 00 грн).

Розрахунок середньоденної заробітної плати: 43 216, 60 грн / 44 робочі дні (за жовтень 2018 року - 22 робочі дні, за листопад 2018 року 22 робочі дні) - 982,20 грн.

Отже, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 982, 20 грн.

Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача з 04.03.2021 становить 1 016 577,00 грн (982, 20 грн х 1035 робочих днів починаючи з 04.03.2021 (обрахунок станом на 21.04.2025).

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення не відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

Згідно статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 816, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати відмову Білоцерківської районної ради Київської області у поновленні ОСОБА_1 на роботі після припинення повноважень на виборній посаді, оформлену листом від 17.05.2021 року №Ш-02-11-09 протиправною.

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді керуючого справами виконавчого апарату Білоцерківської районної ради Київської області (09117, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 2; ) з 04.03.2021.

Стягнути з Білоцерківської районної ради Київської області (09117, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 2; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) Олексійовича середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 016 577,00 грн (один мільйон шістнадцять тисяч п`ятсот сімдесят сім тисяч) гривень.

Допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді керуючого справами виконавчого апарату Білоцерківської районної ради Київської області з 04.03.2021 та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 19 644, 00 грн (дев`ятнадцять тисяч шістсот сорок чотири гривні).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білоцерківської районної ради Київської області (09117, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 2; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені останнім судові витрати у розмірі 1 816, 00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.