Справа № 990/80/25
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 квітня 2025 року

м. Київ

справа №990/80/25

адміністративне провадження №П/990/80/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

головуючого судді - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Смоковича М.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Волощука В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представників позивача - Новікова І.С., Лазаренко Е.О.,

Тарановського А.О.,

представника відповідача - Пантюхової Л.О.,

представника третьої особи-1 - не з`явився,

представника третьої особи-2 - Вакуленко О.М., Бельського-Панасюка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Новікова І.С. - про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Ради національної безпеки та оборони України, Кабінету Міністрів України - про визнання протиправним і скасування Указу (у частині),

УСТАНОВИВ:

07.03.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Новіков Ілля Сергійович звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича з вимогою:

- визнати протиправним і скасувати Указ Президента України від 12.02.2025 №81/2025 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12.02.2025 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» у частині введення в дію персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) стосовно ОСОБА_1 (позиція 4 у Додатку до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12.02.2025 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2025 для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючу суддю (суддю-доповідача) - Радишевську О.Р., суддів - Кашпур О.В., Мацедонську В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Смоковича М.І.

Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2025 відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Раду національної безпеки та оборони України, Кабінет Міністрів України; призначено судове засідання у справі на 17.04.2025 о 10:00 год.

17.04.2025 о 09:53 год, безпосередньо перед призначеним на 10:00 год судовим засіданням, до Суду від представника позивача - адвоката Новікова І.С. - надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просив Суд забезпечити позов шляхом часткового зупинення дії рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО) від 12.02.2025 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме:

- підпункту 2 пункту 4 Додатку (блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними);

- підпункту 6 пункту 4 Додатку (зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань);

- підпункту 17 пункту 4 Додатку (інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом [заборона укладення договорів та вчинення правочинів; заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, виданих цією особою; заборона виплати дивідендів або інших платежів, пов`язаних із корпоративними правами (правом власності на частку, акції, паї) на користь особи щодо якої застосовані санкції та осіб, що діють від її імені]).

На обґрунтування заяви представник позивача - адвокат Новіков І.С. - зазначив, що відповідно до частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Президента України. Водночас КАС України не містить застережень щодо можливості зупинення дії повністю або частково актів РНБО.

У цьому контексті представник позивача - адвокат Новіков І.С. - зазначив, що рішення РНБО у частині обмежень, передбачених підпунктами 2, 6, 17 пункту 4 Додатку до рішення РНБО від 12.02.2025, має ознаки очевидної протиправності та унеможливлює ефективне поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, застосовані вказаним рішенням РНБО обмеження (санкції) у вигляді заборони укладення договорів та вчинення правочинів, блокування активів, зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, не містять жодних виключень, унаслідок чого створюють реальні перешкоди під час спроби реалізації фундаментального права на правову допомогу (шляхом неможливості укладення договорів, оплати гонорару), а також унеможливлюють звичайне проживання і діяльність позивача, шляхом фактичної заборони купувати їжу, оплачувати рахунки, зокрема сплачувати податки, та блокують можливість продовження діяльності ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прайм Ессетс Кепітал», одноосібним учасником акціонером якого є позивач.

З урахуванням викладеного, представник позивача зазначив, що вказані обмеження є явно непропорційними, а невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії відповідних пунктів Додатку до рішення РНБО від 12.02.2025 завдасть непоправної шкоди правам та інтересам позивача, унаслідок чого їх відновлення стане неможливим.

У судовому засіданні 17.04.2025 позивач та його представники - адвокати Новіков І.С., Лазаренко Е.О., Тарановський А.О. - підтримали зазначену заяву та просили її задовольнити.

Представник відповідача та представники Кабінету Міністрів України проти заяви про забезпечення позову заперечували та просили відмовити у її задоволенні.

Представник РНБО у судове засідання, призначене на 17.04.2025, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи РНБО було повідомлено завчасно та належним чином. 21.03.2025 до Суду від секретаря РНБО надійшов лист, у якому повідомлялося про відсутність в Конституції України, законах України механізму представництва інтересів РНБО як колегіального координаційного органу при Президентові України в судах.

З урахуванням викладеного, Суд ухвалив розпочати розгляд справи, зокрема і розгляд заяви про забезпечення позову, без участі представника РНБО.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Водночас частиною третьою статті 151 КАС України встановлено окремі виключення з указаних загальних правил щодо способів забезпечення позову.

Так, пунктом 1 частини третьої статті 151 КАС України установлено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії. Пунктом 5 частини третьої цієї ж статті установлено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

У цьому контексті Суд зауважує, що представник позивача просив забезпечити позов шляхом зупинення дії окремих пунктів Додатку до рішення РНБО від 12.02.2025 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яке уведено в дію Указом Президента України від 12.02.2025 №81/2025.

Відповідно до статті 107 Конституції України Рада національної безпеки і оборони України координує і контролює діяльність органів виконавчої влади у сфері національної безпеки і оборони. Головою Ради національної безпеки і оборони України є Президент України. Рішення Ради національної безпеки і оборони України вводяться в дію указами Президента України.

Згідно з частиною третьою статті 5 Закону України «Про санкції» від 14.08.2014 № 1644-VII рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Отже, Президент України є головою РНБО та вводить своїми указами в дію рішення, ухвалені РНБО. Таке формулювання як «введення в дію» та, більш того, необхідність видання із цього приводу спеціального акта - указу Президента, означає, по-перше, що без таких дій Президента України рішення РНБО саме собою чинності не набирає; по-друге, що Президент України має дискрецію у питанні введення чи не введення такого рішення в дію, видання чи не видання відповідного указу.

Уводячи в дію рішення РНБО про санкції, Президент України як гарант Конституції України, якому народом України надано представницький мандат та якому Конституцією України надано повноваження вводити в дію рішення РНБО, має самостійно оцінити наявність та достатність підстав для введення санкцій. Тільки після введення в дію рішення РНБО указом Президента України воно стає обов`язковим до виконання.

Таким чином, настання передбачених рішенням РНБО наслідків у вигляді застосування санкцій нерозривно пов`язано з уведенням його в дію відповідним указом Президента України.

З урахуванням викладеного, Суд констатує, що забезпечення позову у спосіб, який обрав представник позивача, фактично призведе до зупинення дії й Указу Президента України від 12.02.2025 №81/2025, яким уведено в дію рішення РНБО від 12.02.2025, що не допускається виходячи з вимог пункту 1 частини третьої статті 151 КАС України.

Суд також зазначає, що рішення РНБО не є самостійним предметом позову, а його зупинення повністю або частково неминуче матиме наслідком установлення заборони для невизначеного кола осіб учиняти дії, що випливають з Указу Президента України від 12.02.2025 №81/2025, що також не допускається відповідно до пункту 5 частини третьої статті 151 КАС України

Отже, з огляду на те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову фактично зводиться до зупинення акта Президента України та встановлення заборони вчиняти дії, що випливають з такого рішення, що як захід забезпечення позову не передбачений, то заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 266 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Новікова Іллі Сергійовича - про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови Великою Палатою Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 21.04.2025.

Головуючий: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

В.Е. Мацедонська

Ж.М. Мельник-Томенко

М.І. Смокович

?