Справа № 320/6114/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року справа №320/6114/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Служба безпеки України, про зобов`язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - позивач, ВГО) з адміністративним позовом до Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» (далі - відповідач), в якому просить суд:

- заборонити та примусово розпустити (ліквідувати) Всеукраїнську громадську організацію «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» (зареєстрована Міністерством юстиції України 17.05.2010 №3361, , місцезнаходження: Україна, 07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, будинок 1).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в діяльності функціонерів Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» містяться ознаки антиконституційної діяльності на шкоду національним інтересам України на виконання завдань російської сторони та ознаки порушення норм діючого законодавства. Керівник та члени зазначеного об`єднання з метою посилення проросійських настроїв серед населення України проводять активну антиукраїнську інформаційно-пропагандистську діяльність шляхом поширення певних наративів щодо взаємовідносин між Україною та росією, підтримують терористичну діяльність та контакти з урядом російської федерації.

Позивач наголошує, що відповідачем здійснюється діяльність, яка суперечить меті організації, задля якої створена організація, та діяльність відповідача направлена на порушення конституційного ладу в Україні, порушення суверенітету та підрив її безпеки, а відтак, наявні підстави для заборони та примусового розпуску (ліквідації) його діяльності в судовому порядку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.02.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позову, протягом якого позивачу необхідно було надати копію наказу щодо призначення ОСОБА_1 на посаду В.о. начальника Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

05.06.2024 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків від 04.03.2024, до якого додано документи на підтвердження повноважень Бровко Владислави Ігорівни на здійснення представництва, а саме копію наказу від 12.12.2022 №3115-к.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Службу безпеки України (далі - третя особа).

Витребувано докази у справі від позивача: копію витягу з ЄДР на відповідача; копію Статуту Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА»; копію реєстраційної справи Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» у повному обсязі.

Витребувано докази у справі від третьої особи: належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують наявність порушень норм законодавства у діяльності Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» у межах кримінального провадження № 0001068 від 24.07.2022; копії всіх документів, які підтверджують участь засновника відповідача ОСОБА_2 у вчиненні злочинів для дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі, про що йдеться у листі Служби безпеки України від 16.09.2023 №2/3-12854.

10.07.2024 на адресу суду від позивача надійшло клопотання, до якого додана реєстраційна справа Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА».

12.08.2024 через підсистему «Електронний суд» третьою особою подано пояснення третьої особи щодо позову, в яких підтримує позовні вимоги та просить позов Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання задовольнити повністю, заборонити та примусово розпустити (ліквідувати) вказану Всеукраїнську громадську організацію та її відокремлені підрозділи. До пояснень подано вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.11.2022 у справі № 344/13192/22, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 109 Кримінального кодексу України; рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 у справі № 320/6166/24 про заборону та примусовий розпуск (ліквідацію) Громадської організації «СОБОРНЕ КОЗАЦТВО» та її відокремлені підрозділи, одним із засновників якої є ОСОБА_3 ; рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 у справі № 320/8058/24 про заборону та примусовий розпуск (ліквідацію) Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнське гетьманське козацтво імені Івана Богуна», одним із засновників якої є ОСОБА_3 .

Третя особа вважає, що в забороні діяльності громадського об`єднання відповідача існує об`єктивна соціальна потреба з метою захисту демократичного суспільства та прав і свобод громадян. Вказане обмеження націлене на забезпечення більшої стабільності країни, зокрема, в умовах ведення воєнних дій та інформаційно-психологічних операцій з боку держави-агресора, а тому вказаний захід є виправданим.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Всеукраїнська громадська організація «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» зареєстрована як громадська організація, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію об`єднання громадян від 17.05.2010 №3361.

Територія на яку поширюється діяльність Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА»: вся Україна.

Всеукраїнська громадська організація «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» здійснює свою діяльність на підставі Статуту Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» (остання редакція), затвердженого протоколом Загальних зборів Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» від 12.02.2010 (далі - Статут).

Місцезнаходження юридичної особи згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Україна, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, будинок 1.

Відповідно до пункту 1.13 Статуту - метою діяльності Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» є задоволення та захист законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів своїх членів, сприяння розбудові України як суверенної, демократичної, правової держави, яка гармонійно поєднує вільності і свободи людини з дисципліною і порядком в державі.

Відповідно до відомостей про склад засновників, одним із засновників Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» є ОСОБА_3 .

До Міністерства юстиції України 18.09.2022 надійшов лист Служби безпеки України від 16.09.2023 № 2/3-12854н/т щодо заборони діяльності відповідача.

З листа Служби безпеки України від 16.09.2023 № 2/3-12854н/т вбачається, що Служба безпеки України володіє даними щодо створення реальної загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності України з боку окремих проросійських громадських об`єднань, діяльність яких має ознаки антиукраїнської.

Окремі ознаки зазначеного спостерігаються в діяльності Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» (Україна, 07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, будинок 1, , керівник О. Тарнашинський 1958 р.н., АДРЕСА_1 ).

Громадянин України ОСОБА_4 , якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 109 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього належного йому майна вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.11.2022 у справі № 344/13192/22 (ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 12.01.2023 вирок залишено без змін), будучи засновником Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», а також інших громадських організацій, активно використовував вказані громадські організації у скоєнні вище інкримінованого йому злочину та для дестабілізації суспільно - політичної ситуації в державі.

Службою безпеки України було встановлено, що у ОСОБА_2 в період 2013-2014 років виник злочинний умисел насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні.

При цьому ОСОБА_4 , будучи прихильником єднання України, республіки білорусь та російської федерації під гаслами єдиного слов`янського народу та противником європейського вектору розвитку України, усвідомлюючи на підставі отриманого досвіду (під час проходження служби у підрозділі спеціального призначення МВС України та участі у бойових діях на території Афганістану), що він самостійно не зможе організувати та здійснити зміну конституційного ладу або захоплення державної влади, вирішив для досягнення зазначеної мети вступити в змову з іншими особами, які розділяли та підтримували його погляди.

Так, з використанням підконтрольних йому громадських організацій та благодійних фондів, зокрема Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», створював умови для здійснення зміни силовим шляхом конституційного ладу та захоплення державної влади.

Також ОСОБА_4 , представляючи очолювану ним Всеукраїнську громадську організацію «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», у період 2015- 2016 років з метою відшукання однодумців, розповсюдження матеріалів щодо дискредитації діючої державної влади, популяризації ідей зміни конституційного ладу та системи влади в Україні (у т. ч. силовим шляхом), приймав активну участь в публічних засіданнях проросійської структури, підконтрольної ОСОБА_5 Громадській організації «УКРАЇНСЬКИЙ ВИБІР».

Так у листопаді 2015 року, відповідно до спільного злочинного умислу ОСОБА_4 , будучи головою Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», під час інтерв`ю з представником Громадської організації «УКРАЇНСЬКИЙ ВИБІР», поширив ідеї щодо необхідності т.зв. «воїнам русі» захопити державну владу та силовим шляхом встановити в Україні «народовладдя» та «народне самодержавство».

Усвідомлюючи, що для насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні необхідні відповідні людські та матеріальні ресурси, ОСОБА_4 разом із співучасниками передбачили утворення підконтрольного їм збройного формування, учасники якого повинні були у визначений момент вчинити захоплення будівель органів державної влади, мостів, вузлів комунікацій, транспортних засобів, сховищ, а також здійснити насильство щодо представників влади і силових структур, та інші дії, необхідні для захоплення державної влади України.

З цією метою протягом 2020 року ОСОБА_4 , який позиціонував себе, як керівник Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», на виконання злочинної змови підготував документи для створення т.зв. «УЧАСТКА МЕЖДУНАРОДНОГО ПОТРЕБИТЕЛЬСЬКОГО КООПЕРАТИВА «СВЕТЛАЯ ВЕЛИКАЯ РУСЬ» ЩИТ КРАЙ УКРАИНА» та «Маніфест Конституційних зборів України».

Згідно вказаних документальних матеріалів рішенням так званих «конституційних зборів» зловмисники планували проголосити злочинність діючої влади, усунути від виконання обов`язків Президента України, розпустити Верховну Раду України, Кабінет Міністрів України та оголосити про перехід влади в Україні до «Ради Старійшин» та голови вищевказаних «конституційних зборів», з використанням при цьому насильницьких дій, які мали вчиняти учасники незаконного збройного формування «ЩИТ СВР МПК КРАЙ УКРАЇНА».

Враховуючи викладене, позивач вважає, що у діяльності функціонерів вищевказаної громадської організації містяться ознаки антиконституційної діяльності на шкоду національним інтересам України на виконання завдань російської сторони.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові відносини у даній справі регулюються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 (далі - Конвенція), статями 36, 37 Конституції України, Законом України від 22.03.2012 № 4572-VI «Про громадські об`єднання» (далі по тексту також - Закон № 4572-VI), Законом України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV), Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі - Положення № 228).

Відповідно до статті 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Статтею 11 Конвенції передбачено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави.

Частиною 1 статті 36 Конституції України встановлено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 37 Конституції України встановлено, що утворення і діяльність політичних партій та громадських організацій, програмні цілі або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, забороняються. Політичні партії та громадські організації не можуть мати воєнізованих формувань. Не допускається створення і діяльність організаційних структур політичних партій в органах виконавчої та судової влади і виконавчих органах місцевого самоврядування, військових формуваннях, а також на державних підприємствах, у навчальних закладах та інших державних установах і організаціях. Заборона діяльності об`єднань громадян здійснюється лише в судовому порядку.

Законом № 4572-VI визначено правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань.

Відповідно до норм частини 1 статті 28 Закону № 4572-VI громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації в разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону.

Відповідно до змісту частини 1-3 статті 4 Закону № 4572-VI утворення і діяльність громадських об`єднань, мета (цілі) або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, забороняються. Громадські об`єднання не можуть мати воєнізованих формувань. Інші обмеження права на свободу об`єднання, у тому числі на утворення і діяльність громадських об`єднань, можуть бути встановлені виключно законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Разом з тим, у пункті 1 частини 1 Положення № 228 визначено, що Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, зокрема, що реалізує державну правову політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи.

Згідно з пунктом 14 частини 1 Законом № 755-IV суб`єктом державної реєстрації є Міністерство юстиції України - у разі державної реєстрації політичних партій, всеукраїнських професійних спілок, їх об`єднань, всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців; відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань.

Територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та об`єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх об`єднань, постійно діючих третейських судів, громадських об`єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання.

За змістом статті 25 Закону № 4572 визначено способи припинення діяльності громадського об`єднання. Припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється: за рішенням громадського об`єднання, прийнятим вищим органом управління громадського об`єднання, шляхом саморозпуску або реорганізації шляхом приєднання до іншого громадського об`єднання такого самого статусу; за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.

Припинення діяльності громадського об`єднання зі статусом юридичної особи має наслідком припинення цієї юридичної особи у порядку, встановленому Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до положень статті 28 Закону № 4572 громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації в разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону. Заборона громадського об`єднання має наслідком припинення його діяльності у порядку, встановленому цим Законом, та виключення з Реєстру громадських об`єднань.

Отже, відповідно до статей 36, 37 Конституції України та статті 4 цього Закону № 4572 правовими підставами для заборони судом і примусової ліквідації (розпуску) громадської організації є наявність ознак здійснення дій, спрямованих на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення.

Судом досліджено, що відповідно до відомостей про склад керівних органів Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», головою організації є ОСОБА_3 .

18.09.2022 на адресу Міністерства юстиції України надійшов лист Служби безпеки України від 16.09.2023 № 2/3-12854н/т щодо заборони діяльності Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА».

З листа Служби безпеки України від 16.09.2023 № 2/3-12854н/т вбачається, що Служба безпеки України володіє даними щодо створення реальної загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності України з боку окремих проросійських громадських об`єднань, діяльність яких має ознаки антиукраїнської.

Ознаки загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності України спостерігаються в діяльності Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА».

Голова організації ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першрю статті 109 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього належного йому майна вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.11.2022 у справі № 344/13192/22, залишеним без змін ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду.

За обставинами, встановленими вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.11.2022 у справі № 344/13192/22, ОСОБА_3 активно використовував підконтрольні йому громадські організації та благодійні фонди, зокрема: Всеукраїнську громадську організацію «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ "РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» у скоєнні вище інкримінованого йому злочину та для дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі.

Так, у ОСОБА_3 в період 2013-2014 років виник злочинний умисел насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, що передбачав використання підконтрольних йому громадських організацій та благодійних фондів, зокрема: Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» для створення видимості підтримки громадськістю їхніх ідей зміни існуючого конституційного ладу, отримання фінансування, підготовки, розповсюдження звернень, матеріалів з дискредитацією чинної державної влади, шляхом проведення зборів, засідань, круглих столів, поширення через всесвітню мережу Інтернет та засоби масової інформації вказаних ідей, підготовки та підписання меморандумів, договорів, угод, що створювало сприятливі умови для подальшого здійснення зміни силовим шляхом конституційного ладу та захоплення державної влади.

У листопаді 2015 року, відповідно до спільного злочинного умислу ОСОБА_4 , будучи головою Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», під час інтерв`ю з представником Громадської організації «УКРАЇНСЬКИЙ ВИБІР», поширив ідеї щодо необхідності т.зв. «воїнам русі» захопити державну владу та силовим шляхом встановити в Україні «народовладдя» та «народне самодержавство».

Усвідомлюючи, що для насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні необхідні відповідні людські та матеріальні ресурси, ОСОБА_4 разом із співучасниками передбачили утворення підконтрольного їм збройного формування, учасники якого повинні були у визначений момент вчинити захоплення будівель органів державної влади, мостів, вузлів комунікацій, транспортних засобів, сховищ, а також здійснити насильство щодо представників влади і силових структур, та інші дії, необхідні для захоплення державної влади України.

З цією метою протягом 2020 року ОСОБА_4 , який позиціонував себе, як керівник Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», на виконання злочинної змови підготував документи для створення т.зв. «УЧАСТКА МЕЖДУНАРОДНОГО ПОТРЕБИТЕЛЬСЬКОГО КООПЕРАТИВА «СВЕТЛАЯ ВЕЛИКАЯ РУСЬ» ЩИТ КРАЙ УКРАИНА» та «Маніфест Конституційних зборів України». Згідно вказаних документальних матеріалів рішенням так званих «конституційних зборів» зловмисники планували проголосити злочинність діючої влади, усунути від виконання обов`язків Президента України, розпустити Верховну Раду України, Кабінет Міністрів України та оголосити про перехід влади в Україні до «Ради Старійшин» та голови вищевказаних «конституційних зборів», з використанням при цьому насильницьких дій, які мали вчиняти учасники незаконного збройного формування «Щит свр мпк край Украина», з включеними до нього підрозділами швидкого реагування, штурмовими, інженерними та мобільними групами, які забезпечувалися зброєю, обмундируванням, спецзасобами та спеціальною автомобільною технікою.

Враховуючи викладене, в діяльності функціонерів вищевказаної громадської організації містяться ознаки антиконституційної діяльності на шкоду національним інтересам України на виконання завдань російської сторони.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у діяльності Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» вбачаються ознаки порушення норм діючого законодавства. Голова організації зазначеного об`єднання з метою посилення проросійських настроїв серед населення України проводить активну антиукраїнську інформаційно-пропагандистську діяльність з поширення певних наративів щодо взаємовідносин між Україною та росією, підтримують терористичну діяльність та контакти з урядом російської федерації.

Відповідно до пунктів 3 і 5 Керівних принципів щодо заборони і розпуску політичних партій та подібних заходів, ухвалених Венеціанською Комісією на 41 пленарній сесії (Венеція, 10-11 грудня 1999 року), заборона чи примусовий розпуск політичних партій можуть бути виправдані лише у випадку партій, які пропагують застосування насильства чи використовують насильство як політичний засіб для повалення демократичного конституційного порядку, таким чином підриваючи права і свободи, гарантовані конституцією. Сам лише факт, що партія пропагує мирні зміни до конституції, не повинен розглядатися як достатній для її заборони чи розпуску. Заборона чи розпуск політичних партій як дуже далекосяжний захід повинен застосовуватися з крайньою стриманістю. Перш ніж звертатися до компетентного судового органу щодо заборони чи розпуску партії, уряд чи інший орган влади повинен оцінити, беручи до уваги ситуацію в конкретній країні, чи ця партія дійсно становить небезпеку вільному і демократичному політичному порядку або правам окремих осіб і чи таку небезпеку не можна усунути іншими, менш радикальними заходами.

У прецедентній практиці ЄСПЛ виробив алгоритм, що покликаний визначити, чи не становить порушення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року втручання держави у права на свободу мирних зібрань і свободу об`єднанням з іншими особами. Зокрема, втручання держави у реалізацію перелічених прав є виправданим та не є порушенням Конвенції у разі, якщо воно передбачене законом (prescribed by law), переслідує правомірну мету (pursues legitimate aim) та є необхідним в демократичному суспільстві (necessary in a democratic society) (справа «Herri Batasuna and Batasuna проти Іспанії», рішення від 30.06.2009).

Згідно з усталеним принципом прецедентного права ЄСПЛ, демократія не може бути без плюралізму. Суд уважає однією з головних характеристик демократії можливість диспуту щодо різних напрямів політичної думки через діалог без звернення до засобів насильства, навіть тоді, коли виголошені думки викликають тривогу та занепокоєння (справа «Herri Batasuna and Batasuna проти Іспанії», рішення від 30.06.2009).

Так, ЄСПЛ наголошує, що політична партія може добиватися змін законодавства чи правового або конституційного ладу держави лише за дотримання двох умов: по-перше, засоби, що використовуються для цієї мети, повинні бути у всіх відношеннях правовими і демократичними; по-друге, зміна, запропонована політичною партією, має бути сумісною з основними демократичними принципами. Зважаючи на це, політична партія, лідери якої закликають до насильства або формують політику, яка не поважає демократію або яка спрямована на її знищення і нехтування прав і свобод, визнаних в демократичному суспільстві, не може претендувати на захист Конвенції проти заходів держави, що були викликані діяльністю партії (справа «Herri Batasuna and Batasuna проти Іспанії», рішення від 30.06.2009).

ЄСПЛ підкреслює, що держава не може бути зобов`язана чекати перш ніж втручатися до того моменту, поки політична партія не захопить владу і почне вживати конкретних заходів щодо здійснення політики, несумісної з нормами Конвенції та демократичним устроєм. Суд повторює, що у разі, коли присутність такої небезпеки встановлена національними судами за результатами ретельного вивчення обставин, що може бути перевірено суворим європейським контролем, держава може розумно запобігти впровадженню такої політики, що є несумісною з положеннями Конвенції, до того як буде вчинена спроба реалізувати її за допомогою конкретних кроків, які можуть нанести шкоду громадянському миру та демократичному режиму в країні (справа «Rafah Partisi and others проти Туреччини», рішення від 13.02.2003).

У цьому контексті ЄСПЛ указує на те, що поняття невідкладна соціальна потреба, що є необхідною для обґрунтування правомірності втручання держави в діяльність політичних партій, має тлумачитися у світлі двох моментів: 1) наявності переконливих доказів того, що існує достатній та загрозливий ризик для демократії у діяльності партії; 2) наявності риторики лідерів та членів партії (виступи та дії), що вказує на прагнення до моделі суспільства, що не є сумісною з концепцією демократії (справа «Herri Batasuna and Batasuna проти Іспанії», рішення від 30.06.2009).

Водночас, суд зазначає, що для перевірки дотримання інших двох умов трискладового тесту для оцінки необхідності втручання держави у діяльність громадської організації відповідача, слід проаналізувати суспільно-політичну ситуацію у країні в цілому.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 16.07.2019 № 9-р/2019 (щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки»), з огляду на історію становлення української незалежної держави, історичний контекст та загрози, що постали перед нею у зв`язку з тимчасовою окупацією частини її території, Україна має право обстоювати конституційні принципи, у тому числі й шляхом заборони пропаганди тоталітарних режимів.

Росія протягом тривалого часу проводила щодо України недружню державну політику, а у 2014 році грубо порушила державний суверенітет і територіальну цілісність України, норми міжнародного права та свої міжнародні зобов`язання, окупувавши частину території України - Автономну Республіку Крим та місто Севастополь, а також окремі території Донецької та Луганської областей.

24.02.2022, після визнання росією незалежності своїх «маріонеткових» утворень - так званих «ДНР» та «ЛНР» - розпочалося повномасштабне вторгнення росії на територію України, яке триває донині.

Причиною цих подій, безумовно, можна назвати заперечення в росії можливості існування Української незалежної держави, агресивне несприйняття самобутності Українського народу.

Протягом всього часу збройної агресії росія продовжує вести проти України інформаційну війну, спрямовану на підрив національної безпеки України, її національних інтересів, ліквідацію української державності та знищення української ідентичності, провокування проявів екстремізму, панічних настроїв у суспільстві, загострення і дестабілізацію суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації в Україні.

Відповідно до частини першої статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (частина перша статті 65 Конституції України).

Наведене свідчить про легітимність мети втручання держави у права громадської організації, передбачені Конвенцією.

Отже, в умовах протистояння державі-агресору, спираючись на принцип «демократії, здатної захистити себе», суд зазначає про існування об`єктивної соціальної потреби в забороні громадської організації відповідача, діяльність якої спрямована на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади та розпалювання міжетнічної ворожнечі.

Виходячи з цього, заборона діяльності громадської організації відповідача, яка реалізує ідеологічні та політичні наративи агресора, в умовах повномасштабних воєнних дій та інформаційно-психологічних операцій з боку держави-агресора є пропорційним заходом, адже здійснюється в інтересах національної безпеки, для забезпечення більшої стабільності країни, задля недопущення недемократичного функціонування публічної влади та запобігання порушенням основоположних прав людини.

У свою чергу, згідно зі статтею 2 Закону України від 25.03.1992 № 2229-XII «Про Службу безпеки України», на Службу покладається захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спецслужб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб.

Служба безпеки України звернулася до Міністерства юстиції з листом від 16.09.2023 № 2/3-12854н/т із проханням ініціювати процедуру заборони діяльності організації на підставі рішення суду про заборону та примусовий розпуск (ліквідацію) Всеукраїнської громадської організації «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» (), тому, за наслідком розгляду матеріалів справи, суд дійшов висновку, що за даних умов, в забороні діяльності громадського об`єднання - відповідача існує об`єктивна соціальна потреба з метою захисту демократичного суспільства та прав і свобод громадян. Вказане обмеження націлене на забезпечення більшої стабільності країни, зокрема, в умовах ведення воєнних дій та інформаційно-психологічних операцій з боку держави-агресора, а тому, вказаний захід є виправданим.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Відповідач своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних доказів та спростувань доводів позивача відповідачем суду не надано.

Згідно з приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно із частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян (пункт 7); примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян (пункт 8).

Судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Заборонити та примусово розпустити (ліквідувати) Всеукраїнську громадську організацію «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА» (зареєстрована Міністерством юстиції України 17.05.2010 №3361, , місцезнаходження: Україна, 07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, будинок 1).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.