Справа № 127/8905/25
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/8905/25
Провадження № 2-а/127/69/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області 18.03.2025 звернувся із позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, на підставі ст. 210, 252 КУпАП, а саме скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №1086 від 25.02.2025.

В обґрунтування позову вказує, що 25.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова №1086 про накладання адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Вказана постанова мотивована тим, що згідно відомостей, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення за вх. № 6/84 від 20.02.2025 громадянин ОСОБА_1 порушив абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" та п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, а саме у строк 15.01.2025, вказаний у розпорядженні № 6/12 від 07.01.2025, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини не прибуття за розпорядженням, чим порушив мобілізаційне законодавство, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач зазначає про те, що з постанови № 1086 від 25.02.2025 вбачається, що до висновку про його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 дійшов так як вважав, що позивач був належним чином оповіщеним про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.01.2025 відповідно наказу ТОВ "Бонус У" № 5 від 08.01.2025 та згідно підпису у відомості оповіщення за порядковим номером 7.

Вказує на те, що постанова № 1086 від 25.02.2025 йому не вручалась, а її зміст став йому відомий лише в процесі ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 77494220, відкритого головним державним виконавцем Літинського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) при її примусовому виконанні.

Разом з тим, постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №1086 від 25.02.2025 позивач вважаю незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає визнанню протиправною і скасуванню.

Крім того, позивач у позові звертає увагу суду на те, що 15.01.2025 року він хворів, а тому в цей день до ІНФОРМАЦІЯ_3 в будь - якому випадку з`явитися не міг.

Вважає, що його належним чином не було оповіщено про необхідність прибуття, а також про наслідки неприбуття до ТЦК та СП, в такому б разі він би обов`язково повідомив про хворобу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Будь-яких намірів ухилятися від явки до ТЦК та СП за викликом він ніколи не мав, а навпаки, в березні 2022 року добровільно вступив до лав ЗСУ, проходив військову службу, з якої згодом був звільнений за сімейними обставинами, що також просить суд врахувати.

21.03.2025 ухвалено поновити ОСОБА_1 строк звернення до Вінницького міського суду Вінницької області та розглядати справу за правилами спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

17.04.2025 року представником відповідача до суду подано відзив на адміністративний позов в якому викладено заперечення проти заявлених позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, а тому просить суд відмовити у його задоволенні.

Обґрунтовує свої заперечення ти, що постанова про накладення адміністративного стягнення №1086 від 25.02.2025 винесені з урахуванням того, що позивачем порушено вимоги абз. 6 ч. 10 ст. 1 ЗУ ««Про військовий обов`язок і військову службу» та абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 20 грудня 2022 року), а саме 20 лютого 2025 року під час перебування позивача у ІНФОРМАЦІЯ_4 було виявлено порушення правил військового обліку, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у строк вказаний у розпорядженні № 6/12 від 07.01.2025р., не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини не прибуття за розпорядженням.

На підставі протоколу № 6/84 від 20.02.2025 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з вихідною кореспонденцією № 6152 від 07.01.2025 року, було видано Розпорядження № 6/12 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою перевірки військово-облікових документів. У вказаному Розпорядженні зазначено, що військовозобов`язані та резервісти, які працюють у ТОВ „Бонус У та перебувають на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , зобов`язані прибути 15 січня 2025 року о 09:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

08 січня 2025 року директором ТОВ «Бонус У» видано наказ № 5 «Про оповіщення працівників щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_6 », відповідно до якого працівники товариства, у тому числі ОСОБА_1 , був оповіщений про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою перевірки військово-облікових документів.

Позивач був належним чином повідомлений про виклик на 09:00 год. 15 січня 2025 року, що підтверджується його власноручним підписом у відомості оповіщених (позиція № 7), яка є додатком до вказаного Наказу № 5.

Однак, всупереч вимогам чинного мобілізаційного законодавства, ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений строк, тим самим проігнорувавши законні вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У зв`язку з тим, що позивач не прибув за розпорядженням №6/12 від 07.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідальним працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , 20.02.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Отже, представник відповідача у відзиві вказує про те, що протоколом про адміністративне правопорушення № 1086 від 25.01.2025 р. було зафіксовано правопорушення не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаного ОСОБА_1 за розпорядженням № 6/12 у встановлений в ньому строк, а саме 15.01.2025. Позивач, як військовозобов`язаний, зобов`язаний самостійно інформувати органи військового обліку про обставини, що перешкоджають виконанню ним обов`язків, встановлених законом.

Таким чином, на думку і переконання представника відповідача, факт не прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не свідчить про порушення процедури зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_2 , а лише підтверджує ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків за розпорядженням № 6/12.

В судовому засіданні представник позивача Савчук О.Л. підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача Цюнько Т.П. заперечила проти заявлених позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обґрунтування своїх заперечень викладених у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч.1ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 3 статті 288 КУпАП передбачено, що оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Нормами КУпАП регламентовано, що відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

В преамбулі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі № 3633-ІХ) визначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Метою прийняття Закону № 3633-ІХ було удосконалення процедур мобілізації, питань проходження військової служби, а також функціонування військових формувань, у тому числі тих, на яких покладені мобілізаційні функції.

Введення Законом № 3633-ІХ обов`язку щодо оновлення кожним військовозобов`язаним своїх персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом, мало на меті удосконалення та, в першу чергу, полегшення роботи Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК), на які покладено функції, зокрема, з обліку військовозобов`язаних, проведення їх медичних оглядів та призову на військову службу. Самостійне оновлення військовозобов`язаним своїх персональних даних забезпечує ефективне функціонування системи військового обліку та значно економить дорогоцінний час працівників ТЦК, який останні змушенні витрачати на розшук військовозобов`язаних, уточнення їх даних, замість того, щоб витрачати зусилля на виконання інших функцій покликаних забезпечити ефективну обороноздатність держави.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядок), який набрав чинності 05.01.2023.

Відповідно до п.4 Порядку завданнями військового обліку є, зокрема, своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

При цьому, військовозобов`язаним було забезпечено можливість використання кількох варіантів оновлення своїх персональних даних на вибір, у тому числі і через електронний кабінет, що взагалі не потребує відвідання державних установ.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що протокол про адміністративне правопорушення № 6/84 адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 20.02.2025 року та постанова №1086 від 25.02.2025 року відповідають вимогам законодавства, оскільки містять всі елементи, що повинні міститися в протоколі та постанові відповідно до ст. 256, 283 КУпАП.

Судом встановлено, що позивач 20.02.2025 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол № 6/84, згідно якого 20 лютого 2025 року під час перебування позивача у ІНФОРМАЦІЯ_4 було виявлено порушення правил військового обліку, а саме: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , у строк вказаний у розпорядженні № 6/12 від 07.01.2025, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини не прибуття за розпорядженням.

З протоколу № 6/84 від 20.02.2025 року судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з вихідною кореспонденцією № 6152 від 07.01.2025 року, було видано Розпорядження № 6/12 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою перевірки військово-облікових документів. У вказаному Розпорядженні зазначено, що військовозобов`язані та резервісти, які працюють у ТОВ „Бонус У та перебувають на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , зобов`язані прибути 15 січня 2025 року о 09:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, з копії матеріалів адміністративної справи, яку було надано представником відповідача встановлено, що 08.01.2025 року директором ТОВ «Бонус У» видано наказ № 5 «Про оповіщення працівників щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_6 », відповідно до якого працівники товариства, у тому числі ОСОБА_1 , був оповіщений про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою перевірки військово-облікових документів.

Отже, судом встановлено, що позивач був належним чином повідомлений про виклик на 09:00 год. 15 січня 2025 року, що підтверджується його власноручним підписом у відомості оповіщених (позиція № 7), яка є додатком до вказаного Наказу № 5.

Однак, всупереч вимогам чинного мобілізаційного законодавства, ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений строк, тим самим проігнорувавши законні вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У зв`язку з тим, що позивач не прибув за розпорядженням №6/12 від 07.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідальним працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , 20.02.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Так, згідно абз. 5 п. 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022р. (надалі Порядок № 1487), з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють оповіщення на вимогу районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів і забезпечення їх своєчасного прибуття.

Згідно п. 47 Порядку №1487, у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані: видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів; вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю); письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні; забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП полягає у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Уповноважена особа, складаючи протокол вказала, що позивач порушив вимоги: абз. 3 ч. 10. ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу» (надалі Закон України №2232-ХІІ), що передбачає обов`язок громадянина прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, та пункту 2 частини 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022, що передбачає, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервісті.

Отже, протоколом про адміністративне правопорушення № 1086 від 20.02.2025 було зафіксовано правопорушення не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаного ОСОБА_1 за розпорядженням № 6/12 у встановлений в ньому строк, а саме 15.01.2025 та повідомлено позивачу про це порушення було повідомлено, що підтверджується його письмовими поясненнями від 20.02.2025 року, в яких він визнав факт не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаного ОСОБА_1 за розпорядженням № 6/12 у встановлений в ньому строк, а саме 15.01.2025, оскільки як він зазначив, що постійно перебуває на лікуванні в лікарні ім. М.І. Пирогова, де він лікується після отримання захворювання під час проходження військової служби в лавах ЗСУ.

Позивач, як військовозобов`язаний, зобов`язаний самостійно інформувати органи військового обліку про обставини, що перешкоджають виконанню ним обов`язків, встановлених законом.

Після чого, 25.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова №1086 про накладання адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Відповідно справу про адміністративне правопорушення було розглянуто 25.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1086. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_4 , приступив до обов`язків в посаді згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 102 від 13.05.2022 року.

Отже, позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в протоколі № 6/84.

Надані позивачем виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2676 від 03.02.2025, згідно якої ОСОБА_1 з 29.01.2025 по 03.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР, та первинний прийом судинного хірурга в медичному центрі «Альтамедіка» від 22.01.2025 року, дійсно підтверджують наявність захворювання у позивача середнього ступеню важкості «бронхіальна астма» та проходження ним лікування, але такими, що не спростовують вказані у протоколі про адміністративне правопорушення № 6/84 від 20.02.2025 виявлене працівниками ТЦК та СП порушення, а саме не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаного ОСОБА_1 за розпорядженням № 6/12 у встановлений в ньому строк, а саме 15.01.2025, а навпаки вказують на те, що позивач будучи обізнаним і маючи час, не з`явився до визначеної дати до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 25 лютого 2025 року винесено постанову № 1086, у якій встановлено наявність в діях військовозобов`язаного ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також підтверджено його винуватість у скоєному.

Відповідно до статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

В статті 283 КУпАП, встановлено вимоги щодо постанови про адміністративне правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. У зв`язку з відсутністю фінансування, видатки на поштові відправлення не відшкодовуються, тому поштова кореспонденція направляється простим поштовим відправленням.

Досліджуючи питання правомірності дій слід виходити з того, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися загальних положень законодавства щодо принципів законності під час прийняття рішення (частина друга статті 19 Конституції України та частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зокрема, частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Звертаю увагу суду на те, що у своїй діяльності ІНФОРМАЦІЯ_8 діяв у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Отже, постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 1086 від 25.02.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно якої на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., видано в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Кодексом України про адміністративні правопорушення та законами України.

Крім того, ОСОБА_1 не надав суду жодних належних, допустимих доказів того, що давало б йому законні підстави не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язаного за розпорядженням № 6/12 у встановлений в ньому строк, а саме 15.01.2025, а посилання на те, що він не отримував жодної повістки є безпідставним та належним чином не обґрунтованими.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2024 № 2102-IX, в Україні з 24.02.2024 введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Захист Вітчизни є обов`язком кожного громадянина України. І обов`язок громадянина, по захисту батьківщини, не зводиться лише виключно до вступу на військову службу або іншої участі у військових формуваннях. Такий захист може проявлятися і в інших формах, як то фінансова допомога, волонтерська діяльність, допомога за професійним профілем або шляхом надання будь-яких послуг тощо.

І найменше, що може вчинити кожен громадянин України, це неухильне дотримання чинного законодавства, яке приймається з метою регулювання питань мобілізації, проходження військової служби та інших питань покликаних забезпечити ефективне функціонування державних інституцій, які здійснюють захист суверенітету України.

За таких обставин, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову підстави для стягнення судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 139, 242-246, 262, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №1086 від 25.02.2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17.04.2025.

Суддя: