Справа № 136/631/25
Суддя: Присяжний О. І.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/631/25
провадження № 2-а/136/16/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2025 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Присяжного О.І.,

за участю секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати причини пропущення строку для звернення до суду із вказаним позовом поважними та поновити їх;

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 3723 від 20.12.2024, якого його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 17 000 грн за адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 16.12.2024 він, разом із працівником поліції, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно наданих пояснень, він не визнавав своєї вини та пояснив, що постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 та жодної повістки на свою адресу від відповідача йому не надходило і відповідно про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_2 йому відомо не було. Зауважує, що згідно із військово-обліковим документом із додатку «Резерв+» 06.04.2022 позивач особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшов ВЛК, оновив свої персональні дані та на всі попередні виклики його до ІНФОРМАЦІЯ_2 з`являвся, а також повторно обновив всі свої дані через застосунок «Резерв+». На даний час позивачу надана відстрочка до 09.05.2025. Наголошує на тому, що до протоколу про адміністративне правопорушення № 553 від 16.12.2024 не долучено, зокрема, відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України органами державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо нього, як такого, що не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Окрім того у оскаржуваній постанові не зазначено жодних причин та підстав невручення вказаної повістки. Наголошує, що на розгляді справи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210, який здійснювався 20.12.2024 він особисто присутній не був, а тому про зміст постанови він довідався лише 02.04.2025 отримавши її копію через ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі викладеного вважає, що наявні підстави для закриття провадження по справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 зазначає, що позов є безпідставним, оскільки в діях позивача є склад правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Так, 16 грудня 2024 року під час перебування позивача у ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено порушення правил військового обліку. А саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у строк вказаний у повістці, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 про причини не прибуття за повісткою.

31.10.2024 року була сформована Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів електронна повістка № 912765 з метою уточнення даних на ім`я військовозобов`язаного ОСОБА_1 , електронний підпис накладено начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , де позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних. Електронна повістка направлена до АТ Укрпошта. АТ «Укрпошта», повістку № 912765 направила рекомендованим листом, що підтверджується Ф.107П з повідомленням та описом вкладення за задекларованою позивачем адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно довідки АТ Укрпошта, поштове відправлення повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки адресат був відсутній за вказаною адресою. Причина повернення поштового відправлення підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта».

Відповідно підпункту 2 п. 41. Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: - день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відтак, виходячи з вищезазначених положень Постанови № 3723, позивач був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 12.11.2024 року. Позивач не виконав вимоги мобілізаційного законодавства та проігнорував виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не прибувши 12.11.2024 року на 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з тим, що позивач не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , АІТС « ІНФОРМАЦІЯ_7 » було автоматично сформовано звернення до національної поліції про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення адміністративного протоколу. 16.12.2024 року відповідальним працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП полягає у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Уповноважена особа, складаючи протокол вказала, що позивач порушив вимоги:

- абз. 3 ч. 10. ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу» (надалі Закон України №2232-ХІІ), що передбачає обов`язок громадянина прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію встановлено обов`язок громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період;

- підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р., що передбачає, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, протоколом про адміністративне правопорушення № 553 від 16.12.2024 р. було зафіксовано правопорушення не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаного ОСОБА_1 за повісткою № 912765.

Відповідач вважає, що повістка була надіслана з дотриманням вимог чинного законодавства - за відомою адресою місця проживання позивача, яка є в облікових даних. Невручення повістки з причин, які не залежать від відповідача (відсутність адресата), не може свідчити про порушення з боку ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не може бути підставою для визнання дій протиправними. Позивач, як військовозобов`язаний, зобов`язаний самостійно інформувати органи військового обліку про зміну місця проживання або обставини, що перешкоджають виконанню ним обов`язків, встановлених законом. Таким чином, факт повернення поштового відправлення не свідчить про порушення процедури зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_2 , а лише підтверджує ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків за повісткою.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 08.04.2025 задоволено клопотання позивача про поновлення строку на оскарження постанови, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали справи за адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у якій було винесено постанову № 3723 від 20.12.2024. Встановлено строк для надання відзиву та доказів до 17.04.2025.

16.04.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 у якій він просив провести розгляд справи за його відсутності з врахуванням всіх обставин наведених ним у позові. Адміністративний позов просить задовольнити в повному об`ємі.

17.04.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з долученими до нього матеріалами справи № 2/553 про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на ОСОБА_1 .

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до постанови № 3723 від 20.12.2024, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та підпункту 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р., а саме 12.11.2024 у строк вказаний у повістці не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 про причини неприбуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 31.10.2024 року та направлена АТ «Укрпошта» 31.10.2024 № 912765, на адресу АДРЕСА_1 . Відповідно довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення не було вручене, що є порушенням мобілізаційного законодавства.

За вказане діяння ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності проводився за його відсутності, примірник постанови вручено позивачу особисто 02.04.2025, що підтверджується його особистим підписом у постанові про адміністративне правопорушення.

Окрім зазначеної постанови, у матеріалах справи № 2/553 про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на ОСОБА_1 наявні наступні документи:

-протокол № б/н про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 16.12.2024 у якому зазначено суть вчиненого позивачем адміністративного правопорушення про який зазначено вище. У протоколі зазначено про клопотання позивача розглянути справу за його присутності, що засвідчено особистим підписом (а.с. 31);

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 16.12.2024, відповідно до яких він повідомляє про неприбуття 12.11.2024 на 9.00 до ІНФОРМАЦІЯ_6 тому що її не отримував. Ніяких повідомлень від працівників Укрпошти не отримував (зворотня сторона а.с. 31);

-копія паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , відповідно до якого місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 33);

-копія повістки № 912765 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_1 (зворотня сторона а.с. 35);

-поштове відправлення № 480 адресований ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 (а.с. 36).

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності зі законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте в справі рішення.

Частина 2 ст. 33 КУпАП встановлює, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

У протоколі № 553 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 16.12.2024 складеного відносно ОСОБА_1 зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. «24» грудня 2024 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 каб. 4 розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (зворотня сторона а.с. 10). При цьому, протокол містить клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його присутності (а.с. 11).

Водночас, зі змісту оскаржуваної постанови № 3723 від 20.12.2024 судом встановлено, що розгляд справи відбувся «20 грудня 2024 р.», тобто за чотири дні до дати, яка зазначена у протоколі № 553 від 16.12.2024 та за відсутності позивача, якого при цьому не було своєчасно сповіщено про місце розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату такого розгляду Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі № 591/2794/17 та від 21.05.2020 року у справі № 286/4145/15-а дійшов наступного висновку: «…факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу….».

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Разом з тим процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Як свідчать обставини справи, відносно ОСОБА_1 складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в якій зазначено, що притягуваний порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та підпункту 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 14897 від 30 грудня 2022 р., а саме 12.11.2024 у строк вказаний у повістці не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 про причини неприбуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 31.10.2024 року та направлена АТ «Укрпошта» 31.10.2024 № 912765, на адресу АДРЕСА_1 .

З наданих відповідачем копій матеріалів справи № 2/553 про адміністративне правопорушення судом встановлено, що відповідно до змісту повістки № 912765 та поштового відправлення № 480 дані документи були адресовані ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , тобто не за адресою фактичного місця проживання даної особи.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до положень частини другої статті 70, частини першої та другої статті 71 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій чи бездіяльності при винесенні постанови № 3723 від 20.12.2024 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь.

Таким чином, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у цій категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду першої інстанції визнати неправомірними дії суб`єкта владних повноважень, в тому числі і визнавати складену постанову протиправною.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що за відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо доведеності правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з урахуванням тверджень позивача та письмових доказів на спростування обставин викладених в оскаржуваній постанові, є підставою для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з задоволенням позову, з ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 5, 6, 194, 211, 217, 246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про скасування постанови, - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 3723 від 20.12.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень визнати неправомірною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів із дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідачі: ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ - НОМЕР_3 );

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ).

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ