Справа № 360/1377/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року справа №360/1377/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі № 360/1377/24 (головуючий суддя у І інстанції Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення компенсації втрати частини грошових доходів (пенсії за вислугу років), у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації у зв`язку із несвоєчасно виплаченою пенсією за вислугу років за липень-листопад 2022 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів (пенсії за вислугу років), у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, у сумі 7245,59 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що 17.06.2022 згідно з додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на електронну адресу ГУ ПФУ в Луганській області подав заяву встановленого зразка щодо поновлення виплати пенсії за вислугу років, посвідчену КЕП, яку безпідставно не було враховано у червні 2022 року відповідачем та виплату пенсії не поновлено.

Така бездіяльність відповідача є протиправною.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з липня по листопад 2022 року за весь час затримки виплати з липня 2022 року по день фактичної виплати 10 травня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму пенсії за період з липня по листопад 2022 року за весь час затримки виплати з липня 2022 року по день фактичної виплати 10 травня 2024 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

На виконання рішення суду від 27.09.2021 в частині негайного виконання у межах виплати ОСОБА_1 пенсії за один місяць, з урахуванням того, що Головне управління здійснює нарахування пенсії у поточному місяці на виплату у майбутньому місяці, враховуючи, що рішення від 27.09.2021 отримано нарочно 05.10.2021, у жовтні 2021 року на відомість листопада 2021 року ОСОБА_1 поновлено нарахування пенсії в межах виплати пенсії за один місяць на рахунок, зазначений у електронній пенсійній справі, що не відповідає стандартам IBAN.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_1 не надано заяви про виплату пенсії або грошової допомоги, за формою, що є додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, з рахунком, що відповідає стандартам IBAN, виплату пенсії не проведено не з вини Головного управління.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з 01.01.2016.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 у справі № 360/4090/21 від 27.09.2021, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01 серпня 2021 року, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь позивача заборгованість з пенсії за період з 01 травня 2018 року по 31 липня 2021 року у розмірі 414 078 грн 67 коп.

На виконання рішення суду у справі № 360/4090/21 відповідачем на відомість грудня 2022 року ОСОБА_1 поновлено нарахування пенсії в межах виплати пенсії за один місяць з 01.12.2022 по 31.12.2022 (за грудень 2022 року) в сумі 13 669,23 грн на поточний рахунок у АТ «Ощадбанк» та виплачено частину боргу за період з 01.08.2021 по 30.11.2022 відповідно до Постанови № 1165 в розмірі 532,18 грн.

Згідно з листом 30.03.2023 № 311/5 до ГУ ПФУ в Луганській області надійшов лист Головного управління державної казначейської служби України в Луганської області від 30.03.2023 № 04-07-06/923, згідно з яким повідомляється, що 24.03.2023 Державною казначейською службою України відповідно до статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» здійснено виплату коштів за судовими рішеннями (1 черга), за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» згідно, у тому числі, дублікату виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду, виданого 17.11.2021 по справі № 360/4090/21 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 0l.05.20l8 по 31.07.2021 у розмірі 414 078,67 грн.

17.06.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії.

Листом від 07.11.2022 № 1200-0505-5/24682 відповідачем повідомлено Пенсійний фонд України, що у зв`язку з наявністю рахунку, відкритого ОСОБА_1 у АТ «Ощадбанк», який зазначено у заяві від 17.06.2022 та підтверджено електронним цифровим підписом, Головним управлінням прийнято рішення про можливість поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 згідно рішення суду по справі № 360/4090/21 на відомість грудня 2022 року.

Пенсійний фонд України листом від 01.12.2022 № 2800-030203-9/51431 погодив поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на номер банківського рахунку в АТ «Ощадбанк», зазначений у його заяві від 17.06.2022.

На виконання рішення суду у справі № 360/4090/21 відповідачем на відомість грудня 2022 року поновлено нарахування пенсії ОСОБА_1 в межах виплати пенсії за один місяць з 01.12.2022 по 31.12.2022 (за грудень 2022 року) в сумі 13 669,23 грн на поточний рахунок у АТ «Ощадбанк» та виплачено частину боргу за період з 01.08.2021 по 30.11.2022 відповідно до Постанови № 1165 в розмірі 532,18 грн.

Згідно з листом Пенсійного фонду України від 30.04.2024 № 2800-030201-9/26425, ПФУ на виконання доручення Міністерства соціальної політики України від 10.04.2024 № 792/0/5-24/54 (вх. № 20884/В-2800-24 від 10.04.2024) повідомлено ГУ ПФУ в Луганській області про необхідність забезпечити виплату пенсії ОСОБА_1 з липня по листопад 2022 року (на підставі заяви від 17.06.2022 з реквізитами карткового рахунка, відкритого в АТ «Ощадбанк») та за результатами до 06.05.2024 проінформувати Пенсійний фонд України.

Листом від 06.05.2024 № 1200-0307-5/11901 відповідач повідомив Пенсійному фонду

України, що на виконання доручення Міністерства соціальної політики України від 10.04.2024 № 792/0/5-24/54 та Пенсійного фонду України від 30.04.2024 № 2800-030201-9/26425 на додаткову відомість травня 2024 року ОСОБА_1 нараховано заборгованість за липень-листопад 2022 року у розмірі 68 224,05 гривень (дата виплати - 10.05.2024).

12.09.2024 позивач звернувся до відповідача через вебпортал Пенсійного фонду України за номером ВЕБ-12001-Ф-С-24-149310, яке зареєстроване в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області за вх. № 6992/В-1200-24 від 12.09.2024 з заявою щодо надання довідки про розмір заборгованості із виплати пенсії за період з 01.08.2021 по 30.06.2022 (із зазначенням сум та періодів) за рішенням суду у справі № 360/4090/21 та з зазначенням строків виплати заборгованості на банківський рахунок.

Листом від 18.09.2024 № 6862-6992/В-04/8-1200/24 відповідач повідомив позивачу, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 по справі № 360/4090/21 поновлено виплату пенсії. Пенсійні кошти за період з 01.08.2021 по 30.11.2022 у сумі 208 497,31 гривень обліковано в Головному управлінні та виплачуються на умовах постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території». Згідно Порядку № 1165, в межах наявного фінансового ресурсу у 2022 році виплачено 532,18 грн, у 2023 році 3958,04 грн. Залишок заборгованості складав 204 007,09 грн. На виконання листа Пенсійного фонду України від 30.04.2024 № 2800-030201-9/26425 виплачено заборгованість за липень-листопад 2022 року у розмірі 68 224,05 гривень на додаткову відомість травня 2024 (дата виплати - 10.05.2024). Залишок заборгованості станом на дату відповіді складає 135 783,04 грн та буде виплачуватися в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

29.10.2024 позивач звернувся через вебпортал ПФУ до ГУ ПФУ в Луганській області з заявою ВЕБ-12001-Ф-С-24-174159, в якій просив нарахувати та виплатити відповідну компенсацію втрати частини доходів.

Листом від 12.11.2024 № 8517-8541/В-02/8-1200/24 відповідач повідомив позивачу, що у справі № 360/4090/21 питання щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів не розглядалось, разом із цим, виплата облікованої суми доплати пенсії на виконання рішення у справі № 360/4090/21 проводиться на умовах, визначених Порядком № 1165. Пенсійним фондом України відповідно до Порядку № 1165 проведено виплату частини боргу із Переліку боргів внутрішньо переміщених осіб відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165, що облікований в ІКІС ПФУ РСР, реєстраційний номер 2349692, а саме: у грудні 2022 року у розмірі 532,18 грн, у липні 2023 року у розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року у розмірі 2093,00 грн, у жовтні 2023 року у розмірі 1303,00 грн, у листопаді 2023 року у розмірі 4,10 грн, у грудні 2023 року у розмірі 0,62 грн, у травні 2024 року - 68224,05 грн, у жовтні 2024 року 2361,00 грн, у листопаді 2024 року 2361,00 грн, всього 77446,27 грн. З урахуванням виплаченої (у тому числі у листопаді 2024 року) відповідно до Порядку № 1165 суми залишок доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення у справі № 360/4090/21 складає 131 061,04 грн.

Між сторонами існує спір щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасно виплаченою на виконання судового рішення частини пенсії за липень-листопад 2022 року у сумі 68 224,05 грн.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що оскільки відповідач здійснив виплату пенсії за період липень-листопад 2022 року, позивач набув право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за весь час затримки виплати з пенсії з липня 2022 року по день фактичної виплати 10 травня 2024 року.

Щодо позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 7245,59 грн суд першої інстанції зазначив, що такі вимоги не належать до задоволення, оскільки обчислення компенсації та визначення її розміру є дискреційними повноваженнями відповідного територіального органу ПФУ.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058 визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058 виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

На підставі частини першої статті 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050).

Статтею 1 Закону № 2050 встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (частина друга статті 2 Закону № 2050-III у редакції, яка діяла до 26 лютого 2021 року);

пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника (частина друга статті 2 Закону № 2050-III у редакції, яка діє з 26 лютого 2021 року).

На підставі статті 3 Закону № 2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

На підставі статті 4 Закону № 2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Як визначено в абзаці першому статті 7 Закону № 2050 відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159) відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Колегія суддів враховує, що подібні правовідносини були предметом розгляду Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 560/8194/20 (постанова від 02.04.2024).

У вказаній справі, Судова палата сформулювала такі висновки:

«24.(…) пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ, який, проте, не визначає спеціальних строків для звернення до суду (…)

29.Отже, Судова палата доходить висновку, що умовами для виплати суми компенсації у справі, що розглядається, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів - пенсії та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.

30.При цьому норми Закону № 2050-ІІІ і Порядку № 159 не покладають на особу, якій несвоєчасно виплатили компенсацію втрати частини доходів, обов`язку додатково звертатися до органу Пенсійного фонду України за виплатою такої компенсації.

31.Аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку - органу Пенсійного фонду України) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії»

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків виплати його пенсії. Натомість обов`язок з її виплати виникає у випадку порушення строків виплати доходів та виплати нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

З листів Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06.05.2024 № 1200-0307-5/11901, від 18.09.2024 №6862-6992/В-04/8-1200/24, від 12.11.2024 № 8517-8541/В-02/8-1200/24 убачається, що відповідач на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 по справі № 360/4090/21, що набрало законної сили 28.10.2021, здійснив виплату позивачу частини боргу з пенсії за липень-листопад 2022 року у розмірі 68 224,05 грн (дата виплати - 10.05.2024).

Оскільки відповідачем було проведено виплату нарахованої пенсії позивача за період за липень-листопад 2022 року, позивач має право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів за період липень-листопад 2022 року.

В наведеній постанові Верховного суду від 02.04.2024 (пункти 31-34) зазначено, що аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку - органу Пенсійного фонду України) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії.

Зважаючи на наведене вище правове регулювання та встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати, в тому числі у випадку виплати частини суми заборгованості з пенсії. Оскільки відповідач здійснив виплату за період липень-листопад 2022 року, позивач набув право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за весь час затримки виплати з пенсії з липня 2022 року по день фактичної виплати 10 травня 2024 року.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі № 360/1377/24 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі № 360/1377/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 17 квітня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв