Справа № 240/10879/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/10879/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви просить:

- визнати, протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області повторно розглянути його заяву від 12.02.2024, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи згідно трудової книжки на посаді "тракториста":

- в колгоспі імені "Ленінського комсомолу" з 15.08.1987 по 17.11.1987;

- в СТОВ "Промінь" з 01.02.1990 по 19.11.2002 роки;

- в ТОВ "Ємільчине-льон" з 03.08.2004 по 30.09.2004;

- в ПСП "Восток-Запад":

з 01.10.2004 по 30.10.2004; з 15.04.2005 по 06.12.2005; з 21.06.2006 по 31.10.2008; з 19.03.2009 по 15.10.2009; з 30.03.2010 по 11.11.2010; з 18.03.2011 по 14.11.2011; з 19.03.2012 по 07.12.2012; з 12.03.2013 по 22.11.2013; з 01.04.2014 по 24.11.2014; з 01.04.2015 по 12.11.2015; з 22.03.2016 по 28.11.2016; з 06.03.2017 по 01.11.2017; з 14.03.2018 по 14.11.2018; з 12.03.2019 по 28.10.2019; з 25.02.2020 по 15.01.2021; з 02.02.2021 по 30.11.2021; 04.04.2022 по 11.01.2024 (по день отримання права на пенсію);

- з врахуванням вищевказаних періодів пенсію призначити з дня отримання права на пенсію, тобто з 11.01.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після досягнення 55 років подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 1, Пенсійний фонд) заяву про призначення пенсії на пільгових умов, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", яка розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській (далі - відповідач 2, Управління) за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду заяви Управлінням прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, з підстав відсутності необхідного стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням та вважає, що трудова діяльність на посаді тракториста та набутий необхідний страховий стаж на цій посаді дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

13.08.2024 від представника відповідача 1 надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугував факт відсутності необхідного страхового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Представник Пенсійного фонду пояснює, що періоди роботи позивача на посаді тракториста з 15.08.1987 по 15.11.1987, з 01.02.1990 по 1994, та з 1995 по 16.03.2000, згідно з архівними довідками №67, №68 від 07.02.2024, які видані Комунальною установою "Трудовий архів" Ємільчинської селищної Житомирської області, не зараховані до його страхового стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії, оскільки відсутнє рішення комісії регіонального органу Пенсійного фонду України, що передбачено Порядком №18-1. Зауважуємо, що у довідках не повністю зазначено та не зазначено по батькові, особі, який така видана та посада "тракторист" з 01.02.1990.

Крім того, не зараховані позивачу до його страхового стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії, періоди роботи на посаді тракториста згідно з довідкою №57 від 09.02.2024 ПСП "Восток-Запад", оскільки посада не відповідає п. 3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" "тракторист-машиніст"; в довідці відсутнє посилання на норми Закону, відповідно до якого призначається пенсія; довідка не затверджена в повному складі підписами уповноважених осіб; відсутні правові документи щодо надання повноважень директору Леоніду Ващенку затверджувати довідку в особі бухгалтера та начальника відділу кадрів, що свідчить про відсутність підстав для її видачі.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не скористався своїм процесуальним правом на подання до суду відзиву на позов.

Положенням ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вказує наступне.

Встановлено, що 10.01.2024 ОСОБА_1 після досягнення 55 років, звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуло подану заяву за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду заяви прийнято рішення №41 від 20.02.2024 про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу роботи

Позивач не погоджується із рішенням про відмову у призначенні йому пенсії по інвалідності та вважає, що основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка або записи, які здійсненні в ній.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-IV.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону №1058-IV передбачає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Закон №1058-IV відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ч.1 ст.5 Закону №1058-IV).

Статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.

Згідно з частинами 1, 3 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців

Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії є підтвердження особою відповідного страхового стажу.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII до стажу зараховується до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Положеннями ст.56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи;

є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду;

ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку;

з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

За період до 1 січня 2004 обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону №1788-XII.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі також - Порядок №22-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1.1 Порядку №22-1 передбачено, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії, зокрема: документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

За змістом позовної заяви спір виник з приводу незарахування позивачу періоду його трудової діяльності до пільгового стажу періодів роботи на посаді тракториста:

- в СТОВ "Промінь" з 15.08.1987 по 15.11.1987, з 01.02.1990 по 1994, з 1995 по грудень 2000 року, згідно з архівними довідками №67, №68 від 07.02.2024, які видані Комунальною установою "Трудовий архів" Ємільчинської селищної ради Житомирської області, оскільки відсутнє рішення комісії регіонального органу Пенсійного фонду України щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтверджені;

- в ПСП "Восток-Запад" з 01.10.2004 по 30.10.2004, з 15.04.2005 по 06.12.2005, з 21.06.2006 по 31.10.2008, 19.03.2009 по 15.10.2009, з 30.03.2010 по 11.11.2010, з 18.03.2011 по 14.11.2011, з 19.03.2012 по 07.12.2012, з 12.03.2013 по 22.11.2013, 01.04.2014 по 24.11.2014, 01.04.2015 по 12.11.2015, з 22.03.2016 по 28.11.2016, з 06.03.2017 по 01.11.2017, з 14.03.2018 по 14.11.2018, з 12.03.2019 по 28.10.2019, з 25.02.2020 по 15.01.2021, з 02.01.2021 по 30.11.2021, з 04.04.2022 по теперішній час, оскільки посада в довідці не відповідає пп. 3. п.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (тракторист-машиніст), а також в довідці відсутнє посилання на норми Закону, відповідно до якого призначається пенсія та така не затверджена підписом в повному складі уповноважених осіб. Крім того відсутні правові документи щодо надання повноважень затверджувати таку довідку директору Леоніду Ващенку в особі бухгалтера та начальника відділу кадрів.

Положення статті 56 Закон 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень, всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також необхідно вказати на встановлений зразок трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Отже, виходячи з наведеного, можна дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімуму трудової участі).

При цьому, трудової книжки колгоспника матеріали справи не містять. Позивач підтверджуючи свою трудову діяльність у оскаржуваний період долучає до матеріалів справи архівні довідки та трудову книжку серії НОМЕР_1 від 14.11.2007, яка містить записи про його трудову діяльність у спірний період на посаді "тракториста".

За відомостями відображеними у трудовій книжці позивача, яка міститься в матеріалах справи позивач працював на посаді тракториста:

- у колгоспі імені "Ленінського комсомолу" с.Осівка реорганізованого в СТОВ "Промінь" с.Осівка, про що свідчать відповідні записи: №№2, 3 з 15.08.1987 (наказ №8 від 15.08.1987) по 15.11.1987 (наказ №11 від 17.11.1987); №№4 - 8 з 01.02.1990 (наказ №2 від 01.07.1990) по 19.11.2002 (наказ №11 від 19.11.2002);

- в ТОВ "Ємільчине-льон", про що свідчать записи №№15-16 з 03.08.2004 (наказ №58 від 01.10.2004 про прийняття на роботу трактористом по переведенню з ПСП "Восход-Запад" в ТОВ "Ємільчино-льон") по 30.09.2004 (наказ №34 від 30.09.2004);

- в ПСП "Восход-Захід" відповідно до записів: №№17-18 з 01.10.2004 (наказ №58 від 01.10.2004) по 30.10.2004 (наказом №64 від 01.11.2004 переведений на посаду охоронника підприємства); №№19-20 з 15.04.2005 (наказ №27 від15.05.2004) по 06.12.2005 (наказ №93 від 05.12.2005); №№23-24 з 21.06.2006 (наказ №48 від 21.06.2006) по 31.10.2008 (наказ №97 від 21.06.2008); №№27-28 з 19.03.2009 (наказ №24 від 19.03.2009) по 15.10.2009 (наказ №71 від 15.10.2009); №№33-34 з 30.03.2010 (наказ №21 від 30.03.2010) по 11.11.2010 (№68 від 10.11.2010); №№37-38 з 18.03.2011 (наказ №16 від 17.03.2011) по 14.11.2011 (наказ №69 від 14.11.2011); №№41-42 з 19.03.2012 (наказ №14 від 16.03.2012) по 07.12.2012 (наказ №83 від 07.12.2012); №№45-46 з 12.03.2013 (наказ №13 від 11.03.2013) по 22.11.2013 (наказ №81 від 22.11.2013); №№49-50 з 01.04.2014 (наказ №19 від 01.04.2014) по 24.11.2014 (наказ №67 від 24.11.2014); №№53-54 з 01.04.2015 (наказ №11 від 01.04.2015) по 12.11.2015 (наказ № від 56 від 12.11.2015); №№57-58 з 22.03.2016 (наказ №18 від 21.03.2016) по 28.11.2016 (наказ №88 від 28.11.2016); №№61-62 з 06.03.2017 (наказ №15 від 03.03.2017) по 01.11.2017 (наказ №87 від 01.11.2017); №№65-66 з 14.03.2018 (наказ №23 від 13.03.2018) по 14.11.2018 (№169 від 13.11.2018); №№69-70 з 12.03.2019 (наказ №25 від 11.03.2019) по 28.10.2019 (наказ №31 від 28.10.2019); №№73-74 з 25.02.2020 (наказ №6 від 24.02.2020) по 15.01.2021 (наказ №3 від 15.01.2021); з 02.03.2021 (наказ №10 від 01.03.2021) по 30.11.2021 (наказ №46 від 30.11.2021). Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 04.04.2022 позивач згідно з наказом №24 від 01.04.2024 виданий ПСП "Восток-Запад" прийнятий на посаду "тракторист" з 04.04.2022 по теперішній час, інші записи вказана трудова книжка не містить.

Усі записи трудових книжок завірені підписами посадових осіб та печатками підприємств.

У той час, юридичний аналіз встановлених обставин справи дає підстави для наступного висновку.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція №58).

Пунктом 2.4 Інструкції №58 передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.6 Інструкції №58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

Аналізуючи зазначені положення Інструкції №58, суд дійшов висновку щодо того, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням. Більше того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" №301 27.04.1993, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

При цьому, суд перевіряючи відомості викладені у наданих архівних довідках, дійшов наступних висновків.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи у колгоспі імені "Ленінського комсомолу" с.Осівка реорганізованого в СТОВ "Промінь" с.Осівка, суд вказує наступне.

Вказаний стаж позивачу не зарахований, у зв`язку із відсутністю рішення комісії регіонального органу Пенсійного фонду України, що передбачено Порядком №18-1.

Постановою Правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 №18-1 (далі - Порядок №18-1). Такий Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до п.3 цього Порядку, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

За змістом зазначених норм відслідковується, що необхідність звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років необхідно лише у тому випадку, коли що у трудовій книжці відсутні дані про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня у виробництві зі шкідливими умовами праці.

У випадку, що розглядається, в трудовій книжці позивача чітко зазначено періоди роботи, її характер, що, в свою чергу, виключає необхідність звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України.

Наведене спростовує доводи відповідача про відсутність будь-якого пільгового стажу позивача та відсутність рішення спеціальної комісії для підтвердження пільгового стажу.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи у ПСП "Восход-Захід", суд вказує наступне.

Підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи у ПСП "Восход-Захід", відповідно до довідки №57 від 09.02.2024, оскільки у довідці відсутнє посилання на норми Закону, відповідно до якого призначається пенсія; довідка не затверджена в повному складі підписами уповноважених осіб; відсутні правові документи щодо надання повноважень директору Леоніду Ващенку затверджувати довідку в особі бухгалтера та начальника відділу кадрів, що свідчить про відсутність підстав для її видачі.

Втім слід звернути увагу, що вказана довідка складена на бланку підприємства (ПСП "Восток-Запад") та містить усі необхідні реквізити (адресу, ЄДРПОУ, розрахунковий рахунок, номер свідоцтва, вихідний номер та дату, назву документу, найменування посад, ініціали, прізвище осіб, підписи посадових осіб та печатку).

Натомість, формальні порушення посадових осіб підприємства визначених нормами законодавства під час заповнення відомостей у згаданій довідці не можуть слугувати підставою для незарахування трудової діяльності позивача на посаді "тракториста" до його пільгового стажу. Особа не може нести відповідальність за посадових осіб уповноважених на складання відповідних довідок.

Крім того, у матеріалах справи міститься довідка Пенсійного фонду України форми ОК-5, яка свідчить про отримання заробітної плати у спірний період та здійснені відрахування.

Розглядаючи спірні правовідносини у правовій площині суд зважає на наступне.

Статтею 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Проаналізувавши викладені норми, суд вважає, що у разі наявності сумнівів щодо повноважень осіб, які підписали вищеописані довідки та їх змісту, відповідач 2 не був позбавлений можливості звернутися до органу який її видав із вимогою про підтвердження викладеної інформації.

Відтак, на переконання суду, відповідальність за допущені помилки посадовою особою підприємства, під час складення документації на підтвердження трудового стажу позивача покладається саме на роботодавця, а тому позивач не несе відповідальності за складення таких документів.

При цьому, суд зазначає, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які ведуть облік трудового стажу своїх працівників і відповідно зберігають всю інформацію щодо проходження трудової діяльності на підприємстві, установі чи організації, видають необхідні довідки, відповідно до положень Порядку № 637.

Відповідно, не можна вважати формальні неточності викладені у підтверджуючих документах, підставою для неврахування трудової діяльності особи до її страхового стажу.

З огляду на викладене, суд враховує, що позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів роботодавцем. Вказані помилки уповноважених посадових осіб підприємства на якому у оскаржуваний період працював позивач не можуть позбавити його право на належний соціальний захист.

Отже, суд вважає, що надані позивачем до заяви про призначення пенсії документи частково підтверджують необхідні відомості про його трудову діяльність в у колгоспі імені "Ленінського комсомолу" с.Осівка реорганізованого в СТОВ "Промінь" с.Осівка та ПСП "Восток-Запад".

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідачем 2 безпідставно не зараховано позивачу до його пільгового страхового стажу періоди його трудової діяльності у колгоспах.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

За матеріалами справи відслідковується, що підставою для відмови в призначенні пенсії слугувало, на думку відповідача, відсутність необхідного страхового стажу у зв`язку із неточностями у поданих документах.

Однак, під час судового розгляд справи встановлено, що факт трудової діяльності позивача у колгоспі імені "Ленінського комсомолу" с.Осівка реорганізованого в СТОВ "Промінь" с.Осівка та ПСП "Восток-Запад" підтверджено архівними довідками та трудовими книжками, які наявні в матеріалах справи.

При цьому, розгляд заяв щодо призначення пенсійного забезпечення та прийняття рішення належить до повноважень відповідачів. Суд повинен уникати безпідставних втручань у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень. Натомість, суд наділений повноваженнями здійснювати перевірку правильності таких рішень у контексті застосування нормативно - правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Застосовуючи механізм захисту права, порушеного суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо призначенні пенсії та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки обставинам та викладених висновків суду.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

За матеріалами справи відслідковується, що підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах слугувало, на думку відповідачів, відсутність необхідного страхового стажу, однак суд дійшов висновку про зарахування спірних періодів трудової діяльності необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що під час прийняття рішення №№41 від 20.02.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, не враховано усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для вказаних спірних правовідносин, як наслідок, відповідач 2 допустив неналежний розгляд поданої позивачем заяви від 12.02.2024.

З огляду на що, порушене право позивача на даному етапі, підлягає захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській областіта зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи згідно з трудовою книжкою на посаді "тракториста":

- в колгоспі імені "Ленінського комсомолу" з 15.08.1987 по 17.11.1987;

- в СТОВ "Промінь" з 01.02.1990 по 19.11.2002 роки;

- в ТОВ "Ємільчине-льон" з 03.08.2004 по 30.09.2004;

- в ПСП "Восток-Запад":

з 01.10.2004 по 30.10.2004; з 15.04.2005 по 06.12.2005; з 21.06.2006 по 31.10.2008; з 19.03.2009 по 15.10.2009; з 30.03.2010 по 11.11.2010; з 18.03.2011 по 14.11.2011; з 19.03.2012 по 07.12.2012; з 12.03.2013 по 22.11.2013; з 01.04.2014 по 24.11.2014; з 01.04.2015 по 12.11.2015; з 22.03.2016 по 28.11.2016; з 06.03.2017 по 01.11.2017; з 14.03.2018 по 14.11.2018; з 12.03.2019 по 28.10.2019; з 25.02.2020 по 15.01.2021; з 02.02.2021 по 30.11.2021; 04.04.2022 по 11.01.2024 (по день отримання права на пенсію) та повторно розглянути його заяву 12.02.2024 про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, з урахуванням викладених судом висновків.

Відтак, відповідно статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Христов проти України" (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до ст.139 КАС України, пропорційно до задоволених позовних вимог у рівних частинах.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, м.Житомир, 10003. ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл.Свободи,5 Держпром,3, під.2, пов, м. Харків, 61000. ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати, протиправними та скасувати рішення №41 від 20.02.2024 Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2024, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи згідно трудової книжки на посаді "тракториста":

- в колгоспі імені "Ленінського комсомолу" з 15.08.1987 по 17.11.1987;

- в СТОВ "Промінь" з 01.02.1990 по 19.11.2002;

- в ТОВ "Ємільчине-льон" з 03.08.2004 по 30.09.2004;

- в ПСП "Восток-Запад":

з 01.10.2004 по 30.10.2004; з 15.04.2005 по 06.12.2005; з 21.06.2006 по 31.10.2008; з 19.03.2009 по 15.10.2009; з 30.03.2010 по 11.11.2010; з 18.03.2011 по 14.11.2011; з 19.03.2012 по 07.12.2012; з 12.03.2013 по 22.11.2013; з 01.04.2014 по 24.11.2014; з 01.04.2015 по 12.11.2015; з 22.03.2016 по 28.11.2016; з 06.03.2017 по 01.11.2017; з 14.03.2018 по 14.11.2018; з 12.03.2019 по 28.10.2019; з 25.02.2020 по 15.01.2021; з 02.02.2021 по 30.11.2021; 04.04.2022 по 11.01.2024 (по день отримання права на пенсію).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 500 (п`ятсот) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 500 (п`ятсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 18 квітня 2025 р.

18.04.25