Справа № 120/14337/21-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 квітня 2025 року

м. Київ

справа №120/14337/21-а

адміністративне провадження № К/990/14997/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 120/14337/21-а за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України, Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі №120/14337/21-а позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 1816 грн, надання належних документів на підтвердження права підпису позовної заяви від імені позивача та надання заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі №120/14337/21-а позову заяву ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 120/14337/21-а, звернувся до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 120/14337/21-а було залишити без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів сплати судового збору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 120/14337/21-а повернуто скаржнику.

ОСОБА_1 , не погодившись з вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 120/14337/21-а, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною першою статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та матеріалів касаційної скарги, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі №120/14337/21-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто у відповідності до частини другої статті 298 КАС України.

Відповідно до пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Оскаржуючи судове рішення про повернення апеляційної скарги, заявник не обґрунтовує те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, зводяться до посилань на підстави непогодження з оскаржуваним рішенням апеляційної інстанції щодо встановлених обставин та застосування нормативно-правових актів.

Суд наголошує, що повернення позовної заяви, апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 120/14337/21-а.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій