Справа № 738/524/25
Суддя: Волошина Н. В.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/524/25
№ провадження 2-а/738/14/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - Волошиної Н.В.

з участю:

секретаря судового засідання Іванько А.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №396411 від 23 лютого 2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та закрити провадження у справах.

В обґрунтування позову зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, тобто не виконував функції водія, а тому не зобов`язаний був пред`являти на вимогу поліцейського посвідчення водія, про що неодноразово наголошував працівникам поліції, просив надати йому докази його керування транспортним засобом, але його клопотання були проігноровані.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2025 року позовна заява прийнята для розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

25 березня 2025 року від відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позиція позивача повністю спростовується відеозаписом зробленим за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського, з якого вбачається, що нарядом патрульної поліції під час дії комендантської години в м. Чернігові по вул. В.Коваленка, 101, був виявлений транспортний засіб марки GEELE MK, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача. Виявивши даний транспортний засіб, поліцейські направились за автомобілем, який почав збільшувати швидкість на продовжував рух, поліцейські подали цьому водієві вимогу про зупинку, але водій, зупинивши своє авто, вийшов з транспортного засобу (з місця водія) та почав тікати від поліцейських, інших осіб в автомобілі не було. Поліцейські наздогнали водія, встановили його особу, ним виявився ОСОБА_1 .. Останньому було повідомлено про причину зупинки та висунуто вимогу надати посвідчення водія, проте позивач відповів відмовою та аргументував свою відмову тим, що він начебто не перебував за кермом транспортного засобу, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності. Під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим стосовно нього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. У матеріалах справи наявні докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

28 березня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначає про відсутність в його діях порушення вимог п. 2.1.1. ПДР, оскільки він не виконував функції водія.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні та додатково пояснив, що на даний час він сплати штраф, який йому було призначено оскаржуваною ним постановою.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну зазначив про розгляд справи без участі представника відповідача.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 23 лютого 2025 року поліцейським 2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Чаусом М.А. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №396411 стосовно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Зі змісту постанови серії БАД №396411 від 23 лютого 2025 року вбачається, що 23 лютого 2025 року о 00 годині 32 хвилини у м. Чернігові по вул. Коваленко, 101, ОСОБА_1 керував автомобілем, при цьому не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п.2.4 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, за вчинення якого застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

У відповідності до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п.п.2.1а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно з п. 1.10 ПДР встановлено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.126 КУпАП).

Відповідачем Департаментом патрульної поліції до відзиву додано DVD-R диск з відеозаписом з відеореєстратора поліцейського, який було переглянуто в судовому засіданні.

На DVD-R диску, наданому представником відповідача, наявний відеозапис, на якому зафіксовано, що 23 лютого 2025 року о 00-32 годині, тобто під час дії комендантської години, поліцейські патрульної поліції на патрульному автомобілі намагаються наздогнати та зупинити транспортний засіб, подаючи водієві автомобіля вимогу про зупинку, увімкнувши проблискові маячки. Проїхавши деяку відстань, патрульний автомобіль зупиняється та поліцейський наздоганяє особу, яка зупинила автомобіль та почала тікати від поліцейських, ним виявився ОСОБА_1 .. В цей час до ОСОБА_1 та працівників поліції підходять інші особи, знайомі ОСОБА_1 , які поводять себе зухвало, виражаються нецензурною лайкою в бік працівників поліції, в тому числі і сам ОСОБА_1 поводить себе агресивно.

З відеозапису вбачається, що, навіть, при тому, що відео велося у темну пору доби, при поганому освітленні, у ОСОБА_1 та його знайомих наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Така поведінка ОСОБА_1 та його знайомих посилювала підозру про перебування їх у стані алкогольного сп`яніння і надавала розумні підозри про бажання ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Також з відеозапису вбачається, що поліцейський неодноразово висуває ОСОБА_1 вимогу пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, на що ОСОБА_1 відповідає відмовою, мотивуючи відмову тим, що він не є водієм, транспортним засобом не керував, взагалі заперечує той факт, що він переміщався на автомобілі, при цьому поводиться зухвало, на численні вимоги працівника поліції позивач належним чином не реагує, після чого поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що стосовно нього будуть складені адміністративні матеріали, в тому числі і винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за відмову пред`явити посвідчення водія.

Оскільки відеозйомка проводилася на камеру поліцейського, закріплену на його форменому одязі, поліцейський перебував у русі, то на ній чітко не зафіксовано маршрут руху автомобіля, яким керував позивач, однак на те, що автомобіль марки GEELE MK, номерний знак НОМЕР_1 , рухався та ним керував позивач, вказують ті обставини, що даний автомобіль не був припаркований на стоянці або в іншому відведеному для цього місці, а був залишений водієм посеред дороги, у робочому стані (був заведений) та з ввімкненими фарами. На запитання поліцейського щодо належності ОСОБА_1 цього автомобіля, він надав ствердну відповідь. Окрім того, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 спочатку взагалі заперечував той факт, що він кудись їхав, переміщався, а через деякий час повідомив, що він не керував автомобілем, а був пасажиром в автомобілі, при цьому хто саме керував транспортним засобом не повідомив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував як факт керування ним транспортним засобом, так і те, що автомобіль взагалі рухався, пояснив, що він зі своїми знайомими знаходився поряд з будинком, де проживає. Оскільки він та його знайомі гучно спілкувалися та не реагували на зауваження працівників поліції, які знаходились неподалік, то поліцейські на патрульному автомобілі почали рухатися в їхню сторону, вони злякалися й стали тікати.

На вказаному відеозаписі зафіксовано процедуру розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, в ході якої вбачається, що поліцейським було роз`яснено позивачу суть вчиненого адміністративного правопорушення, його права, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, стосовно ОСОБА_1 також був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, який направлено на розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова.

З огляду на досліджений відеозапис, який є належним та допустимим доказом, суд дійшов висновку про те, що поліцейський, який на власні очі бачив хто знаходився на місці водія транспортного засобу, мав законні підстави вимагати від позивача пред`явити водійське посвідчення з метою складання адмінматеріалів стосовно нього.

Не пред`явлення позивачем водійського посвідчення правильного кваліфіковано поліцейським як вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Водночас з тим, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності. Позивач не звертався із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання адміністративних матеріалів щодо нього до компетентних і матеріали справи таких даних не містять.

Натомість в судовому засіданні позивач зазначив, що сплатив штраф за оскаржуваною ним постановою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є обґрунтована, прийнята у відповідності до положень чинного законодавства, а тому суд дійшов висновку, що всі викладені доводи позивача не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, що оспорюється, а зводяться до намагання уникнути адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, в тому числі і за ч.1 ст. 130 КУпАП, матеріали за якою наразі перебувають у провадженні суду.

Така позиція позивача розцінюється судом як захисна позиція, направлена на уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Вказуючи на те, як повинні були діяти працівники поліції, позивач залишив поза увагою положення розділу другого Правил дорожнього руху, згідно з якими поряд з гарантованими правами водія, існують обов`язки, які водій зобов`язаний неухильно виконувати і невиконання яких тягне за собою адміністративну відповідальність.

Суд не встановив порушень при складанні матеріалів в адміністративній справі, її розгляді та винесенні уповноваженим поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які б могли призвести до скасування оскаржуваної постанови.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-6, 77, 134, 139, 241-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанову серії БАД №396411 від 23 лютого 2025 року по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським 2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Чаусом Михайлом Андрійовичем стосовно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач:

Департамент патрульної поліції: вул. Федора Ернста, 3 місто Київ, індекс 03048, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646.

Суддя Н.В.Волошина