Справа № 640/12104/21
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 64329602 від 12.04.2021,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 64329602 від 12.04.2021.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваної постанови, оскільки судове рішення виконано в добровільному порядку. Зважаючи на відсутність підстав для накладення штрафу, відповідач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає до скасування.
Згідно ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.05.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.
Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2025, справа передана головуючому судді Матуляку Я.П.
Представник позивача на адресу суду направила клопотання, в якому просила розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами без участі представника позивача.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв.
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, скорочені строки розгляду справ даної категорії, оскільки згідно положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС) України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції, суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 287 КАС України, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено таке.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі за №320/5951/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсію у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, відсоткової надбавки за вислугу років 50%, надбавки за виконання особливо важливих завдань 95%, надбавки за таємність 15%, надбавки за особливі умови служби 35%, надбавки за кваліфікацію 12%, премії у розмірі 10% посадового окладу відповідно до довідки №ФК78455 від 20.09.2019.

26.01.2021 Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист за №320/5951/21.

08.02.2021 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП №64329602 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист за №320/5951/21 від 26.01.2021 (а.с.9,10).

Листом від 22.02.2021 позивач повідомив відповідача про те, що на виконання рішення суду, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в порядку, визначеному судовим рішенням, за період з 01 січня 2018 року по 31 січня 2021 року. Розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 17 690 гривень. Сума доплати по перерахунку за вказаний період становить 122 665, 50 гривень та буде виплачена в межах відповідних бюджетних призначень (а.с.11-13). До вказаного листа, серед іншого, долучено витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (а.с.16).

12.04.2021 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про накладення штрафу ВП №64329602.

Підставою для застосування штрафу в розмірі 5100 гривень, встановлено невиконання боржником рішення суду.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" за №1404-VІІІ.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців встановлює стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 18 даного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 частини 3 цієї ж норми Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначає стаття 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною першою вказаної статті Закону встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частина друга статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частина перша статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відтак, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Статті 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачають відповідальність за невиконання без поважних причин боржником рішення.

Невиконання боржником рішення суду тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Як наслідок, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Тобто, приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт виконання чи неналежне виконання рішення, а й упевнитися у наявності або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Підставою для застосування до позивача, оскаржуваною постановою, штрафу слугував висновок державного виконавця про невиконання рішення суду.

Відомостей щодо вчинення дій, спрямованих на з`ясування належності виконання чи поважності причин неповного виконання судового рішення, відповідач суду не надав.

Як зазначалось судом вище, рішення суду, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в порядку, визначеному судовим рішенням, за період з 01 січня 2018 року по 31 січня 2021 року. Розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 17 690 гривень. Сума доплати по перерахунку за вказаний період становить 122 665, 50 гривень та буде виплачена в межах відповідних бюджетних призначень (а.с.11-13). До вказаного листа, серед іншого, долучено витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

В той же час, 12.04.2021 відповідачем винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу (а.с.18,19).

Будь-яких спростувань щодо здійсненого позивачем перерахунку пенсії стягувача суду не надано.

Приймаючи оскаржуване рішення про накладення на позивача штрафу, відповідач не встановив факту здійснення відповідачем перерахунку позивачу пенсії на виконання рішення суду.

Як наслідок, у суду відсутні підстави для висновку про те, що державним виконавцем перед прийняттям оскаржуваної постанови про накладення штрафу було виконано покладений на нього обов`язок щодо з`ясування наявності факту належного чи неналежного виконання судового рішення, чи невиконання боржником рішення суду в повному обсязі, що зобов`язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні боржником та відсутності поважних причин його невиконання, після чого у державного виконавця виникає право на накладення на боржника штрафу на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Відомостей щодо вчинення дій, спрямованих на з`ясування належності виконання чи поважності причин неповного виконання судового рішення, відповідач суду не надав.

За таких обставин, відповідачем не встановлено здійснення божником перерахунку пенсії стягувачу, належності виконання чи неповного виконання судового рішення, а також поважності причин неповного виконання судового рішення.

Як наслідок, оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 згідно платіжного доручення від 31.05.2021 (а.с. 24).

Тому, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 2270,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 205, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071) до управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, вул. Олекси Тихого, 32, м. Київ, 03056) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 64329602 від 12.04.2021 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП № 64329602 від 12.04.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, вул. Олекси Тихого, 32, м. Київ, 03056) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071) сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 287 КАС України, подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.