Справа № 500/7055/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/7055/24 пров. № А/857/3521/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року (головуючий суддя Мандзій О.П., м. Тернопіль) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про:

визнання протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області, яка полягає у відмові у призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, як особі, яка працювала на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду в Тернопільській області призначити (нарахувати) та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, як особі, яка працювала на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15) та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону (1058-15), працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (1788-12), і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію

За результатами розгляду електронної пенсійної справи позивачки встановлено, що для визначення права на призначення грошової допомоги в розмір десяти місячних пенсій не враховано періоди роботи на посадах викладача Бережанської музичної школи, викладача і концертмейстера фортепіанного відділення Бережанської державної школи мистецтва згідно записів №3-4 та №5-8 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1983, оскільки зазначені посади не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту («Позашкільні навчальні заклади2) посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909.

Апелянт зазначає, що для отримання відповідного виду грошової допомоги визначальним є факт реалізації особою права на пенсію з інших підстав до виходу на пенсію за віком, а не фактичне отримання пенсійних виплат.

Вважає, що позивачка з 03.06.2024 реалізувала своє право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто до виходу на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV. Таким чином, позивачка втратила право на грошову допомогу, передбачену пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вважає, що в даному випадку наявні всі правові підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового, яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачці ОСОБА_1 з 03.06.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка 13.08.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 03.09.2024 №7154-7028/К-02/8-1900/24 повідомило позивачу про відсутність права на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю 30 років спеціального стажу. За результатами розгляду електронної пенсійної справи позивача встановлено, що для визначення права на призначення грошової допомоги в розмір десяти місячних пенсій не враховано періоди роботи на посадах викладача Бережанської музичної школи, викладача і концертмейстера фортепіанного відділення Бережанської державної школи мистецтва згідно записів №3-4 та №5-8 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1983, оскільки зазначені посади не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту («Позашкільні навчальні заклади») посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, звернулася до суду з даним позовом.

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Вказаний Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Кабінету Міністрів Україні 23.11.2011 № 1191 (далі Порядок №1191).

Згідно п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Відповідно до п.5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Як встановлено судом, вихід на пенсію саме з посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, а також неотримання позивачем до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії відповідачем не заперечується та не є спірним у справі.

При цьому судом першої інстанції зґясовано, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1983, ОСОБА_2 працювала на таких посадах:

з 01.08.1983 по 01.12.1983 на посаді викладача фортепіано і концертмейстера Теребовлянського культпросвітучилища (прийняття наказ № 98 від 01.08.1983, звільнення наказ № 167 від 01.12.1983);

з 01.12.1983 по 21.12.2003 на посаді викладача Бережанської музичної школи по класу фортепіано (прийняття наказ № 24 від 14.12.1983; звільнення наказ № 62 від 20.12.2003);

з 22.12.2003 на посаді викладача і концертмейстера фортепіанного відділу по переводу з реорганізованої Бережанської музичної школи (наказ про прийняття № 5 від 22.12.2003);

з 01.01.2010 і по даний час) на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі Бережанської державної школи мистецтв відділу культури і туризму Бережанської РДА (наказ № 215 від 31.12.2009).

Наказом № 215 від 31.12.2009 відділу культури і туризму Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області ОСОБА_1 з 01.01.2010 призначена на посаду заступника директора по навчально-виховній роботі Бережанської державної школи мистецтв з оплатою праці згідно штатного розпису 0,5 посадового окладу.

Наказом Бережанської державної школи мистецтв, відділу культури і туризму Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області від 04.01.2010 № 2 «Про заступника директора з навчально-виховної роботи» ОСОБА_1 приступити до виконання обов`язків заступника директора з навчально-виховної роботи з 01.01.2010.

Відповідно до архівно-історичної довідки № 39 від 14.11.2024, виданою Бережанською державною школою мистецтв імені Миколи Бездільного, ОСОБА_2 01.12.1983 року зарахована на посаду викладача Бережанської державної музичної школи по класу фортепіано відповідно до наказу № 24 від 14.12.1983. 21.12.2003 відповідно до наказу № 62 від 20.12.2003 звільнена з посади викладача фортепіанного відділу в зв`язку з реорганізацією установи - Бережанської музичної школи в Бережанську державну школу мистецтв (наказ відділу культури Бережанської райдержадміністрації № 78 від 15.12.2003 «Про реорганізацію Бережанської музичної школи та призначення директора Бережанської школи мистецтв», рішення сесії Бережанської районної ради № 129 від 26.12.2003 «Про реорганізацію Бережанської державної школи у Бережанську державну школу мистецтв». 22.12.2003 призначена викладачем і концертмейстером фортепіанного відділу Бережанської державної школи мистецтв по переводу з реорганізованої Бережанської музичної школи відповідно до наказу № 5 від 22.12.2003. 01.01.2010 призначена на посаду заступника директора по навчально-виховній роботі Бережанської державної школи мистецтв з оплатою праці згідно штатного розпису 0,5 посадового окладу відповідно до наказу відділу культури і туризму Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області № 215 від 31.12.2009 та наказу №2 від 04.01.2010 Бережанської державної школи мистецтв. В 2022 році Бережанську державну школу мистецтв перейменовано на Бережанську державну школу мистецтв імені Миколи Бездільного, рішення сесії Бережанської міської ради № 887 від 20.09.2022. Станом на день видання цієї архівно-історичної довідки ОСОБА_1 працює на посаді викладача і концертмейстера фортепіанного відділу Бережанської державної школи мистецтв імені Миколи Бездільного та за сумісництвом на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі Бережанської державної школи мистецтв імені Миколи Бездільного.

Згідно довідки № 40 від 14.11.2024, виданої Бережанською державною школою мистецтв імені Миколи Бездільного, вбачається, що ОСОБА_1 з 01.01.2010 працює на посаді викладача і концертмейстера фортепіанного відділу Бережанської державної школи мистецтв та за сумісництвом на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі Бережанської державної школи мистецтв і їй проводиться оплата в розмірі одного посадового окладу викладача Бережанської державної школи мистецтв імені Миколи Бездільного та 0,5 посадового окладу заступника директора по навчально-виховній роботі.

Відмовляючи позивачу у виплаті грошової допомоги Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області послалось на недостатній страховий стаж, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Відповідно до позиції відповідача, для визначення права на призначення грошової допомоги в розмір десяти місячних пенсій не враховано періоди роботи на посадах викладача Бережанської музичної школи, викладача і концертмейстера фортепіанного відділення Бережанської державної школи мистецтва згідно записів №3-4 та №5-8 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1983, оскільки зазначені посади не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту («Позашкільні навчальні заклади») посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

При цьому суд слушно зауважив, що статтею 4 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачено, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Згідно п.6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909. Посада викладача цим переліком не передбачена, однак за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 №397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади заступник з навчальної роботи, вчителі, викладачі всіх спеціальностей належать до категорії педагогічних працівників.

Таким чином, викладач музичної школи та заступник директора з навчальної роботи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 по справі №876/5312/17, а також у постанові від 13.02.2019 по справі №233/4308/17, визначила, що стаж роботи викладачем та концертмейстером у дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

З огляду на це правильним є твердження, що позивач має право на зарахування стажу роботи на посаді викладача і концертмейстера Бережанської музичної школи (Бережанської державної школи мистецтв) та на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі Бережанської державної школи мистецтв відповідно до записів у трудовій книжці № 3-4 та № 5-8 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1983 до спеціального стажу педагогічного працівника.

Матеріалами справи підтверджується обставина щодо наявності у позивача спеціального стажу в обсязі понад 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

До призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 не отримувала будь-яку пенсію, станом на день досягнення пенсійного віку вона працювала у закладах та установах державної та/або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е»-«ж» - ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та стаж роботи на таких посадах на момент досягнення пенсійного віку становив понад 30 років.

Аналогічна правова позиція відображена Великою Палатою Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17 та від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17.

Верховний Суд у постанові від 02.03.2020 у справі № 175/4084/16-а дійшов висновку про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі №500/7055/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула