Справа № 420/29742/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/29742/24

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г. В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 420/29742/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду у якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить позивачам на праві спільної часткової власності та неприйнятті жодного із рішень, які передбачені ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України;

- зобов`язати Одеську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить позивачам на праві спільній частковій власності та за результатами його розгляду по суті прийняти рішення, відповідно ст. 118 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі звернулися до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, однак всупереч вимогам частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідач у місячний строк не розглянув заяву і не прийняв рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у наданні такого дозволу.

Відповідач надав відзив, в якому наполягав на правомірності своїх дій та безпідставності позовних вимог.

Позивачі подали відповідь на відзив, в якій підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач подав заперечення, в яких наголошував на необґрунтованості позову та вказував на необхідність відмови у його задоволенні.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 15.01.2025 у справі № 420/29742/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представниця ОСОБА_1 та Колесник О.М подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не звернув увагу на те, позивачами було подано до відповідача клопотання згідно п. г ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, які мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара, а не для ведення особистого селянського господарства, як зазначено у рішенні суду;

- суд першої інстанції не врахував, що до 03.06.2024 Одеська міська рада в межах своїх повноважень зобов`язана була розглянути клопотання та надати відповідний дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, оформлених у формі рішення згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»;

- відповідно до підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється, однак Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом»;

- інші доводи відтворюють зміст позовної заяви.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачі звернулися до відповідача із клопотанням від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48-50).

Листом від 28.05.2024 № 01-26/310, Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради повідомлено про направлення запиту до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради для розгляду на відповідність місця розташування об`єкта вимогам законів України, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та плану зонування території (зонінгу) м. Одеси) (а.с. 51).

Листом від 25.06.2024 № 01-26/310 Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради повідомлено про отримання листа від 19.06.2024 № 01-11/1194-183оп, в якому вказано, що Рішенням Одеської міської ради № 4230-VI від 17.12.2013 надано дозвіл на розробку проекту щодо відведення в постійне користування Одеській гімназії № 7 з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради земельної ділянки по АДРЕСА_2 , розгляд після затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Одеській гімназії № 7 з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради по вул. Ростовська, 4-а, з урахуванням нормативної площі земельної ділянки, необхідної для обслуговування даної гімназії та надання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 документів первинного відведення земельної ділянки. (а.с. 52-53).

Листом від 05.08.2024 № 01-19/1118 Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради повідомлено, що рішенням Одеської міської ради від 17.12.2013 № 4230-VI Одеському навчально-виховному комплексу Гімназія № 7 - Спеціалізована школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 4а.; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Одеському навчально-виховному комплексу Гімназія № 7 - Спеціалізована школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради за вказаною адресою до Департаменту не надходив.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на зміни, які внесені до Земельного кодексу України з 07.04.2022 до припинення (скасування) воєнного стану в Україні органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Водночас, суд вказав, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

При цьому, суд звернув увагу, що після закінчення воєнного стану в Україні позивач не позбавлений можливості отримати у встановленому порядку відповідній дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом в частини третьої статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

В силу пункту а частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно п. г ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, які мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із абз. 1 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні введено в Україні воєнний стан, який з урахуванням наступних указів Президента України продовжує діяти.

Відповідно до статті 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Закону України від 24.03.2022 № 2145-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», внесені зміни до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів України, а саме підпунктом 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, під час дії воєнного стану, згідно яких забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.12.2023 у справі № 753/173/22, констатував: «відповідно до підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом».

Отже, право на безоплатне отримання земельної ділянки у власність під час дії воєнного стану мають тільки громадяни України, яким на праві приватної власності належать об`єкти нерухомого майна (у тому числі індивідуальні житлові будинки, гаражі, садові будинки та інші будівлі), право власності на які оформлено згідно чинного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно п. «г» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, з метою отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Одеської міської ради із клопотання від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964 р., на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка належить позивачам на праві спільної часткової власності.

Апеляційний суд зауважує, що заборона безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації відповідно до приписів Закону України від 24.03.2022 № 2145-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» не стосується випадків безоплатної передачі земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на них об`єктів нерухомого майна.

Враховуючи означене, апеляційний суд висновує про те, що підпункт 5 п. 27 розділу X Земельного кодексу України щодо заборони передачі земельної ділянки у приватну власність під час воєнного стану, не поширюється на безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання в місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні. Підставою відмови в наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд зазначає, що відносно клопотання позивачів 30.04.2024 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки Одеською міською радою не прийнято жодного із рішень, які передбачені ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України.

При цьому, твердження відповідача про те, що розгляд клопотання позивачів це зона відповідальності Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради та Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради та Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради є виконавчими органами Одеської міської ради.

Так згідно норм ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Отже, діяльність Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради та Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради в межах спірних правовідносин також є предметом контролю з боку Одеської міської ради.

При цьому, вирішення клопотання позивачів від 30.04.2024 повинно відбуватися в порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто, на пленарному засіданні Одеської міської ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру передбачений законодавством.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач в межах своїх повноважень зобов`язаний був розглянути клопотання та надати відповідний дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, оформлених у формі рішення згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Разом з тим, апеляційний суд вважає за доцільне зазначити, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що відповідачем була допущена протиправна бездіяльність щодо не розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо не розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить позивачам на праві спільної часткової власності та неприйнятті жодного із рішень, які передбачені ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України та зобов`язання Одеську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить позивачам на праві спільній частковій власності та за результатами його розгляду по суті прийняти рішення, відповідно ст. 118 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи є підставами для скасування судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Частиною шостою статті 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частинами першою, третьою цієї статті Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду першої інстанції ОСОБА_1 сплачено 1211,20 грн. судового збору, ОСОБА_2 сплачено 1211,20 грн. судового збору, а при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено 1 453,44 грн, ОСОБА_2 сплачено 1 453,44 грн.

А відтак, на підставі ч.3 ст.139 КАС України, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2664,64 грн судового збору, на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 2664,64 грн судового збору.

Керуючись статтями 308, 309, 315,317, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 420/29742/24 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить на праві спільної часткової власності та неприйнятті жодного із рішень, які передбачені ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України.

Зобов`язати Одеську міську раду (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить на праві спільній частковій власності та за результатами його розгляду по суті прийняти рішення, відповідно ст. 118 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2664,64 грн (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні шістдесят чотири копійки) судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2664,64 грн (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні шістдесят чотири копійки) судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик