Справа № 560/18209/24
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

16 квітня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просить:

- визнати протиправною дію Міністерства внутрішніх справ України, про відновлення порушених прав позивача та видачу довідки за зразком згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 р. № 55 Про затвердження Порядку оформлення довідок про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах за заявою позивача від 20.11.2024 вих. № АБ/6/75 подану його представником адвокатом Нетребенко О.С.;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України видати ОСОБА_1 довідку за зразком згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 р. № 55 Про затвердження Порядку оформлення довідок про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах та поданих доказів за заявою від 20.11.2024 вих. № АБ/6/75, що подана в його інтересах представником адвокатом Нетребенко О.С.;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України з дня набрання рішенням законної сили, подати звіт про виконання даного рішення, який є найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури захисту порушеного права.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.10.2024 направлено заяву за формою та змістом, яка відповідає вимогам викладеним у пунктах 3 та 6 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 55 "Про затвердження Порядку оформлення довідок про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах", разом з підтверджуючими документами до ГУ НП в Київській області, який є правонаступником ГУ МВС України в Київській області, і як орган, що входить до складу сектору безпеки і оборони органу державної виконавчої влади такої, як Національна поліція України, про що вказано у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про національну безпеку України».

Вказує, що 19.11.2024 отримано відповідь за № СЕД932642024 від 19.11.2024 від ГУ НП в Київській області, якою відмовлено у видачі довідки. Однак, не погоджуючись з висновками ГУ НП в Київській області, представником позивача спрямована заява від 20.11.2024 до Міністерства внутрішніх справ України, з метою поновлення порушених прав та свобод позивача та видачі довідки, в порядку встановленому Постановою КМУ №55 від 20.01.2023.

04.12.2024 на заяву від 20.11.2024, позивачем отримано відмову у видачі довідки за зразком згідно з Постановою КМУ №55 від 20.01.2023.

Зазначає, що висновок посадової особи МВС суперечить нормам Закону України, і своїми неправомірними діями обмежує в правах позивача на отримання в порядку, визначеному Законом, довідки за зразком згідно з Постановою КМУ №55 від 20.01.2023, а тому просить позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзив, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що Національна поліція України та Міністерство внутрішніх справ України є окремими центральними органами виконавчої влади із різними повноваженнями та функціями. У зв`язку із чим керівництвом МВС розгляд заяви від 20.11.2024 №АБ/6/75 доручено Національній поліції України, про що було проінформовано представника позивача листом від 21.11.2024 №41725/09-2024 та повідомлено, що про результати розгляду заяви від 20.11.2024 №АБ/6/75 буде поінформовано Національною поліцією України в установленому порядку.

Також, Департаментом головної інспекції та дотримання прав людини Національної поліції України розглянуто заяву представника позивача від 20.11.2024 №АБ/6/75, адресовану Міністерству внутрішніх справ України про видачу довідки про перебування останнього в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України. Листом від 17.12.2024 № повідомлено, що відповідно до наказу Національної поліції України від 08.05.2023 №373 "Про організацію виконання в Національній поліції постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року №55", ДГІДПЛ є відповідальним у Національній поліції України за видачу довідки про перебування громадянина України з числа осіб, визначених пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їх сімей", у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах. Зазначено, що довідку про перебування у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах ОСОБА_1 може отримати в ДГІДПЛ у робочі дні з 9:00 до 18:00 год за адресою м. Київ, просп. Повітряних Сил, 24/2.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що позивач звернувся до відповідача, як до органу, що входить до складу сил безпеки і сил оборони України, який відповідно до ст. 12 Закону України "Про національну безпеку України" та пункту 3 Постанови КМУ №55 від 21.01.2023 наділений правами та обов`язками з розгляду заяв, що подані особами для оформлення і отримання довідки про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах. Зазначає, що позивачу видано довідку про перебування останнього у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України від 25.12.2024 за №31. Таким чином, відповідачем самостійно вчинено дії з виправлення порушених прав позивача та прийняте рішення, яке оскаржувалось позивачем, тобто відбулось повне відновлення суб`єктом владних повноважень прав та свобод позивача.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З метою отримання документального підтвердження перебування в полоні ОСОБА_1 та отримання довідки за зразком згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 р. № 55 Про затвердження Порядку оформлення довідок про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах, як особа, що була захоплена та утримувалась представниками незаконних збройних формувань у районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей представник позивача - адвокат Нетребенко О.С. звертався до Головного управління Національної поліції в Київській області, як правонаступника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України. До МВС України адвокатом направлено запит від 20.11.2024 № АБ/6/75 щодо проведення службової перевірки відносно працівників ГУНП в Київській області та притягнення їх до відповідальності, а також видачі ОСОБА_1 довідки за зразком Постанови № 55.

Листом МВС України від 21.11.2024 № 41725/09-2024 адвоката Нетребенка О.С. повідомлено, що розгляд його звернення відповідно до компетенції доручено Національній поліції України за результатами якого його буде поінформовано вищезазначеним державним органом у встановлений законом строк.

Листом МВС України від 04.12.2024 № 44083/12-2024 представника позивача адвоката Нетребенка О.С. також повідомлено про певні аспекти порушеного ним питання та роз`яснено, що 02.07.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію». Відповідно до пункту 5 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про міліцію». У зв`язку з цим постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 утворено територіальні органи Національної поліції та ліквідовано територіальні органи Міністерства внутрішніх справ. За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Міністерство внутрішніх справ України (ідентифікаційний код юридичної особи 00032684) та Національна поліція України (ідентифікаційний код юридичної особи 40108578) є різними юридичними особами.

Керівництвом МВС розгляд заяви від 20.11.2024 № АБ/6/75 доручено Національній поліції України, про що поінформовано адвоката Нетребенка О. С. листом від 21.11.2024 № 41725/09 - 2024 та повідомлено, що про результати розгляду заяви від 20.11.2024 № АБ/6/75 адвоката ОСОБА_2 буде поінформовано Національною поліцією України в установленому порядку.

Департаментом головної інспекції та дотримання прав людини Національної поліції України розглянуто заяву Нетребенка О.С. від 20.11.2024 № АБ/6/75 в інтересах ОСОБА_1 , адресовану Міністерству внутрішніх справ України про видачу довідки про перебування останнього у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України. За результатами розгляду адвоката Нетребенка О.С. повідомлено листом від 17.12.2024 № , що відповідно до наказу Національної поліції України від 08.05.2023 № 373 «Про організацію виконання в Національній поліції постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 55», ДГІДПЛ є відповідальним у Національній поліції України за видачу довідки про перебування громадянина України з числа осіб, визначених пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей», у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах. Повідомлено, що вивченням зібраних матеріалів установлено факт, що підтверджує перебування у полоні незаконних збройних формувань «ЛНР - ДНР» ОСОБА_1 . Зазначено, що довідку про перебування у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах ОСОБА_1 може отримати в ДГІДПЛ у робочі дні з 09:00 до 18:00 год. за адресою: м. Київ, просп. Повітряних Сил, 24/2.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 40 Конституції України гарантують кожній особі право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових чи службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Процедуру оформлення та видачі довідок, передбачених підпунктом "а" пункту 2 частини першої та пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей" , про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах визначено в Порядку оформлення довідок про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 р. № 55 (далі - Порядок № 55).

Згідно із пунктами 2 - 3 Порядку № 55 довідка оформляється громадянам України з числа осіб, яких було позбавлено особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, які належать до складу сил безпеки і сил оборони України та до однієї з категорій осіб, визначених Женевською конвенцією про поводження з військовополоненими від 12 серпня 1949 р. та Додатковим протоколом до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 р., що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 р. за зразком згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 р. № 55 Про затвердження Порядку оформлення довідок про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах.

Для отримання довідки особа звертається особисто або через законного представника чи члена сім`ї із заявою в довільній формі про видачу відповідної довідки до Міноборони, іншого центрального органу виконавчої влади, що здійснює керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, правоохоронного органу чи державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями, командира підрозділу Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до закону військового формування чи органу, що належить до складу сил безпеки і сил оборони України.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 55 довідка оформляється протягом 30 календарних днів з дня надходження відповідної заяви.

02.07.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 5 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про міліцію».

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 утворено територіальні органи Національної поліції та ліквідовано територіальні органи Міністерства внутрішніх справ.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Міністерство внутрішніх справ України (ідентифікаційний код юридичної особи 00032684) та Національна поліція України (ідентифікаційний код юридичної особи 40108578) є різними юридичними особами.

З матеріалів справи слідує, що представник позивача звернувся 20.11.2024 до Міністерства внутрішніх справ України, зокрема, щодо видачі ОСОБА_1 довідки за зразком Постанови №55.

Листом МВС України від 21.11.2024 № 41725/09-2024 адвоката Нетребенка О.С. повідомлено, що розгляд його звернення відповідно до компетенції доручено Національній поліції України за результатами якого його буде поінформовано вищезазначеним державним органом у встановлений законом строк.

Листом МВС України від 04.12.2024 № 44083/12-2024 представника позивача адвоката Нетребенка О.С. також повідомлено, зокрема, що керівництвом МВС розгляд заяви від 20.11.2024 № АБ/6/75 доручено Національній поліції України, про що поінформовано адвоката Нетребенка О. С. листом від 21.11.2024 № 41725/09 - 2024 та повідомлено, що про результати розгляду заяви від 20.11.2024 № АБ/6/75 адвоката ОСОБА_2 буде поінформовано Національною поліцією України в установленому порядку.

Департаментом головної інспекції та дотримання прав людини Національної поліції України розглянуто заяву Нетребенка О.С. від 20.11.2024 № АБ/6/75 в інтересах ОСОБА_1 , адресовану Міністерству внутрішніх справ України про видачу довідки про перебування останнього у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України. Листом від 17.12.2024 № повідомлено, що відповідно до наказу Національної поліції України від 08.05.2023 № 373 «Про організацію виконання в Національній поліції постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 55», ДГІДПЛ є відповідальним у Національній поліції України за видачу довідки про перебування громадянина України з числа осіб, визначених пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей», у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах. Зазначено, що довідку про перебування у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах ОСОБА_1 може отримати в ДГІДПЛ у робочі дні з 09:00 до 18:00 год. за адресою: м. Київ, просп. Повітряних Сил, 24/2.

Суд звертає увагу, що заява представника позивача датована 20.11.2024, лист МВС України про перенаправлення зазначеної заяви відповідно до компетенції до Національної поліції України датований 21.11.2024, лист МВС України адвокату Нетребенку О. С. про розгляд заяви, роз`яснення законодавчого врегулювання видачі довідок про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України та повідомлення про направлення заяви адвоката до Національної поліції України для розгляду по сутті датований 04.12.2024. Відповідь Національної поліції України адвокату датована 07.12.2024, а відповідь Департаменту головної інспекції та дотримання прав людини Національної поліції України щодо отримання довідки про перебування у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах датована 17.12.2024. Тобто, заява ОСОБА_1 у частині видачі довідки розглянута у строк визначений законодавством, що не заперечується сторонами.

Крім того, представник позивача підтвердив отримання позивачем довідки від 25.12.2024 №31 про перебування громадянина України з числа осіб, визначених пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їх сімей", у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтегрування в нейтральних державах.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суд.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відтак, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

При тлумаченні вище згаданих норм права, Верховний Суд України в постанові від 15 грудня 2015 року (справа №800/206/15) вказав на те, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №802/2678/15-а, від 03.08.2018 у справі №808/967/17, від 28.02.2019 у справі №683/182/17, від 24.04.2019 у справі №803/1184/17.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що інформація та відповідь, які відповідач надав за наслідками розгляду заяви представника позивача, а також виготовлення та отримання позивачем довідки, яка була предметом спору, свідчать про належне виконання ним своїх обов`язків, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

З цих же причин суд не закриває провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України з дня набрання рішенням законної сили, подати звіт про виконання даного рішення, який є найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури захисту порушеного права, задоволенню не підлягає.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Міністерство внутрішніх справ України (вул. Богомольця Академіка, 10,м. Київ,01024 , код ЄДРПОУ - 00032684)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап