Справа № 640/25335/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 квітня 2025 року Справа № 640/25335/21 ЗП/280/78/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого Лазаренка М.С., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах по Списку №2;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 починаючи з 23.07.2021 року;

- стягнути судові витрати з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 ;

- допустити до негайного виконання рішення Суду в частині виплати пенсії з 23.06.2021 року ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по даній справі з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. Відповідачем було відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність у матеріалах заяви довідки, яка підтверджує пільговий стаж позивача. Вважає, що в трудовій книжці наявній відомості у повній мірі підтверджують наявний у позивача пільговий стаж роботи. Крім того, позивачем було вчинено дії щодо отримання такої довідки, проте з відповіді підприємства, на якому працював відповідач, вбачається, що можливість видати таку довідку відсутня. Також, у разі невідповідності наявних у трудовій книжці відомостей, відповідач наділений повноваженнями надіслати до відповідного підприємства, установи, організації безкоштовний запит для отримання достовірних відомостей. Вбачає відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 13.09.2021 відкрив провадження в адміністративній справі та вирішив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач позовну заяву не визнав. У письмовому відзиві від 11.11.2021 посилається на те, що записи трудової книжки позивача не містять відомостей про умови праці та характер виконуваної роботи, що потребує надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Вважає вимогу в частині зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення передчасним та безпідставним. Враховуючи наведені підстави, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд.

На виконання вимог Закону № 3863-ІХ наказом ДСА України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399 справу передано на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

12.02.2025 зазначена справа надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на супровідному листі, та за результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями остання передана для розгляду судді Лазаренку М.С, присвоєно номер провадження ЗП/280/78/25.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2025 адміністративну справу №640/25335/21 прийнято до провадження, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

У встановлений судом в ухвалі від 17.02.2025 строк сторонами не надано жодних додаткових пояснень. За таких обставин, суд здійснює розгляд за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 23.07.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом від 02.08.2021 відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Згідно наданих документів про стаж позивачу було зараховано загальний страховий стаж 34 роки 5 місяців 29 днів, пільговий стаж не зараховано через відсутність в додатках до заяви довідки про пільговий стаж.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788 (далі - Закон № 1788) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058).

Статтею 114 Закону №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших робочих із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частині другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383.

Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає суду підстави стверджувати, що довідки, які підтверджують спеціальний трудовий стаж, надаються виключно, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.02.2019 року у справі №337/1297/17, ухвалі Касаційного адміністративного суду від 14.04.2020 року №560/3197/19, постанові Верховного Суду від 24.06.2021 року №216/8709/15-а(2-а/216/17).

З матеріалів справи встановлено, що згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 23.09.1986:

позивач 19.09.1986 прийнятий учнем заточника до Виробничого об`єднання «Завод Арсенал» у цех 12 (запис №2);

19.02.1987 позивачу присвоєно 2 розряд заточника у Виробничому об`єднанні «Завод Арсенал» у цеху 12 (запис №3);

15.11.1987 позивачу присвоєно 2 розряд заточника (запис №4);

01.11.1990 позивач переміщений до цеху 48 заточником 2 розряду (запис №5);

01.08.1994 позивачу присвоєно 3 розряд заточника (запис №6);

01.10.1995 позивач переведений на посаду заточника 3 розряду, зайнятого обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом у підрозділ «Инструмент-Арсенал» (запис №7);

01.03.2000 позивач переведений заточником 4 розряду, зайнятого обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом у підрозділ «Инструмент-Арсенал» (запис №8);

23.07.1997 проведена Атестація робочого місця заточника. зайнятого обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом і затверджена наказом ГДО №250а від 23.07.1997 року (запис №9);

06.07.2001 року ВО «Завод Арсенал» перейменовано ДП Завод «Арсенал» (запис №10);

31.07.2002 проведена Атестація робочого місця заточника зайнятого обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом і затверджена наказом від ГД №267 від 31.07.2002 року (запис №11);

01.11.2005 позивач переведений в інструментальний цех №48 заточником зайнятим обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом 4 розряду (запис №12);

01.06.2006 позивач переведений до цеху №12 заточником, зайняти обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом 4 розряду (запис №13);

01.02.2008 позивач переведений заточником, зайнятим обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом 5-розряду (запис №14);

27.06.2008 Позивачу установлено другу професію - шліфувальник, зайнятий обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом 4 розряду (запис №15);

19.11.2009 Державне підприємство «Арсенал» реорганізовано шляхом приєднання до Казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал» (запис №16);

01.02.2010 позивач переміщений заточувальником зайнятий обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом 5 - розряду до виробничого технологічного комплексу -7 (ВТК -7) (запис №17);

01.08.2018 позивача переведено на посаду експедитора ВТК-7 (запис №18);

01.12.2020 позивача звільнено за власним бажанням з ДП Завод «Арсенал» (запис №19).

Посада позивача передбачена Списком №2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділом XIV «Металообробка», підрозділ 2151200а-1753а, Списком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, розділом XIV «Металообробка», підрозділ 2151200а-1753а, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, розділом XIV «Металообробка», підрозділ 2151200а-1753а.

Проаналізувавши записи трудової книжки позивача у спірні періоди, вбачається, що трудова книжка містить відомості щодо назви професії, що належить до Списку № 2.

Окрім того, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача, а судом, у свою чергу, не встановлено будь-яких виправлень або неточностей у записах трудової книжки.

Згідно із вимогами статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно зі статтею 64 Закону № 1058-IV територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління ПФУ 25.11.2005 за №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Таким чином, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. Отже, у разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії позивачу, пенсійний орган має вимагати відповідні додаткові документи від підприємств, організацій, окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі або здійснювати зустрічну перевірку.

Докази щодо здійснення повноважень, передбачені Законом № 1058-IV та Порядком №22-1, відповідач не надав. Також не надав докази, які б підтверджували той факт, що вчинялись відповідні дії щодо здійснення зустрічної перевірки первинних документів для підтвердження спірних періодів роботи позивача.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17, викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Більш того, суд враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

За таких обставин, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах по Списку №2 є протиправною.

Щодо заявлених позовних вимог про зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд вказує наступне.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 року у справі №817/498/17 наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваної відмови стаж позивача було обраховано без врахування пільгових періодів, в свою чергу адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо обрахунку пільгового стажу позивача.

Тому суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.07.2021, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 23.09.1986, та з урахуванням висновків суду у даній справі.

Позовні вимоги в частині негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії позивачу у межах суми стягнення за один місяць задоволенню не підлягає, оскільки обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача не передбачає стягнення грошових сум.

Щодо заяви позивача в прохальній частині позовної заяви про зобов`язання відповідача подати суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, то суд врахував таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 382 КАС України в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Ч. 5 ст. 382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.

Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду.

Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ураховуючи імперативність абз. 2 ч. 1 ст. 382 КАС України, суд дійшов висновку зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах по Списку №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 з урахуванням висновків суду у даній справі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 23.07.2021 зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 пільговий стаж роботи за Списком №2 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 23.09.1986.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до суду протягом шістдесяти днів з дня набрання законної сили цим рішенням звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі № 640/25335/21.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 17.04.2025.

Суддя М.С. Лазаренко