Справа № 380/599/25
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року м. Львівсправа № 380/599/25

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення у довідках про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 № 1159/12/13249 від 29 серпня 2024 року, станом на 01.01.2021 № 1159/12/13250 від 29 серпня 2024 року, станом на 01.01.2022 № 1159/12/13251 від 29 серпня 2024 року відсоткового значення розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 1% та премії з 35% до 10%;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), в тому числі надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 35% посадового окладу для обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 № 1159/12/13252 від 29 серпня 2024 року відсоткового значення розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 1% та премії з 140% до 10%;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), в тому числі надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 140% посадового окладу для обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023.

- судові витрати стягнути в порядку статті 139 КАС України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262). На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі № 380/9239/24 відповідач 29 серпня 2024 року виготовив довідки №№ 1159/12/13249, 1159/12/13250, 1159/12/13251, 1159/12/13252 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року відповідно, у яких розмір надбавки за особливості проходження служби становить 1%, а премії 10%. Позивач не погоджується із визначеними відповідачем у нових довідках про розмір грошового забезпечення відсотковими значеннями надбавки за особливості проходження служби (1%) та премії (10%), вважає, що розмір згаданої надбавки повинен становити 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а щомісячної премії 35% від посадового окладу (у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року та на 01 січня 2022 року) та 140% (у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року), оскільки саме такі їх середні розміри фактично виплачені за відповідною посадою позивача у тому державному органі, звідки вона звільнилася на пенсію. У зв`язку з наведеним за захистом свого порушеного права позивач звернулася з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.

Також у позовній заяві позивач зазначає, що понесла витрати на правничу допомогу в цій справі у розмірі 5000,00 грн, які належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує з огляду на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704) мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби - 0 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років, премії - 10 відсотків посадового окладу. На виконання Постанови № 704 та в межах асигнувань, що виділялися на утримання Збройних Сил України у 2018 - 2022 роках, Міністром оборони України були встановлені: оклади за військовим званням та посадові оклади за відповідними посадами, які визначені з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року у розмірі 1762 гривні і станом на сьогодні не змінювались; відповідними рішеннями встановлено розміри надбавки за особливості проходження служби та премії, які доведені до військових частин та установ: на 2020 рік - № 248/291 від 14 січня 2020 року, на 2021 рік - № 248/612 від 27 січня 2021 року, на 2022 рік - № 248/269 від 14 січня 2022 року, на 2023 рік - № 2683/з від 01 лютого 2023 року. У ці роки Міністерству оборони України виділялися асигнування, які забезпечували виплату грошового забезпечення, в тому числі посадових окладів та окладів за військовим званням, обчислених з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня 2018 року у розмірі 1762 гривні, як це встановлено Постановою № 704. Розміри надбавки за особливості проходження служби та премії, які виплачуються у відсотках від посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, для військовослужбовців Збройних Сил України не встановлювалися. З метою реалізації наданих повноважень Міністр оборони України та очолюване ним міністерство видають накази і директиви, а тому телеграми Міністра оборони України не є нормативними чи розпорядчими актами, якими би встановлювався сталий розмір надбавки чи премії, який згодом враховується під час визначення розміру пенсії. Телеграми Міністра оборони України, на які посилається позивач обґрунтовуючи свої вимоги щодо зазначення конкретних відсотків додаткових видів грошового забезпечення, безумовно не є рішеннями Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення. Посаду військовослужбовця не можна вважати відповідною після встановлення розміру посадового окладу іншого (за рішенням суду), ніж того, що діє в Збройних Силах України, оскільки відповідно до пункту 6 Порядку № 45, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року, відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема, назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена. Відповідач підсумовує, що не порушував норми Постанови № 704, оскільки вони містять лише граничні (мінімальні і максимальні) величини виплати надбавки за особливості проходження служби та премії, тож у спірних правовідносинах діяв правомірно.

У зв`язку з наведеним у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 20 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 20 січня 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості про середні розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та розміри премій, що фактично у січні 2020 року, у січні 2021 року, у січні 2022 року, у січні 2023 року виплачені за посадою (за прирівняною посадою), яку займала ОСОБА_1 на день звільнення зі служби.

Витребувані докази відповідач подав до суду 10 лютого 2025 року.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону № 2262.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі № 380/9239/24 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні і поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.02.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.02.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023.

На виконання Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі № 380/9239/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 29 серпня 2024 року виготовив довідки №№ 1159/12/13249, 1159/12/13250, 1159/12/13251, 1159/12/13252 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року відповідно за посадою, відповідною (аналогічною) її останній штатній посаді: механік відділення зв`язку командного пункту із зазначенням у них відсоткового значення надбавки за особливості проходження служби в розмірі 1% від посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премії в розмірі 10% від посадового окладу.

Позивач, не погоджуючись із визначеними відповідачем у вказаних вище довідках про розмір грошового забезпечення відсотковими значеннями надбавки за особливості проходження служби (1%) та премії (10%), звернулася з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правильності зазначення відповідачем у виданих позивачу на виконання рішення суду довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року відсоткових значень надбавки за особливості проходження служби та премії.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Правовою основою для реалізації права на перерахунок призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262.

Так, згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А за змістом частини четвертої статті 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Позиція Верховного Суду щодо застосування статті 63 Закону № 2262 викладена, зокрема у постановах від 07 вересня 2018 року у справі № 806/1472/16, від 01 червня 2022 року у справі № 814/659/18, від 24 січня 2024 року у справі № 200/613/23, від 28 березня 2024 року у справі № 160/3235/23, від 04 квітня 2024 року у справі № 380/859/23.

Статтею 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже, Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови і порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для його проведення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема у постанові від 26 липня 2023 року у справі № 380/16010/21.

01 березня 2018 року набрала чинність постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджені тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років відповідних категорій військовослужбовців.

Так, додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 Постанови № 704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

1) установлювати, зокрема, надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років;

Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;

2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Відповідно до статті 9 Закону № 2011, Постанови № 704 наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Механізм та умови виплати надбавки за особливості проходження служби унормовано розділом VI Порядку № 260.

Так, відповідно до пунктів 1 - 3 та 5 розділу VI Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55.

Розрахунковий розмір надбавки за особливості проходження служби, отриманий шляхом множення мінімального розміру щомісячної надбавки на відповідний коефіцієнт, округлюється в бік збільшення до одного знака після коми.

Надбавка за особливості проходження служби у встановлених розмірах виплачується щомісяця з дня вступу до виконання обов`язків за посадою, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадою, до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою, яка передбачає цю надбавку.

Виплата надбавки за особливості проходження служби здійснюється на підставі наказу командира про встановлення цієї надбавки.

Розділом XVI Порядку № 260 унормовано порядок преміювання військовослужбовців та закріплено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Крім того, розділом XVI передбачені випадки відсоткового зменшення розміру щомісячної премії у разі порушення військової дисципліни та випадки, коли військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються.

Суд відзначає, що спірним питанням у розглядуваній справі є відсоткові значення надбавки за особливості проходження служби та премії, які необхідно вказати у довідках про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача.

Стосовно розмірів такого додаткового виду грошового забезпечення як надбавка за особливості проходження служби, суд зазначає таке.

Підпунктом 1 пункту 5 Постанови 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби в розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Згідно з нормою абзацу четвертого підпункту 1 пункту 5 Постанови № 704 надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу може призначатися у розмірі від 1% (мінімальний розмір) до 100% (максимальний розмір).

Встановлення такого діапазону між мінімальним та максимальним розміром надбавки за особливості проходження служби означає, що у будь-якому разі вказана надбавка не може перевищувати 100%.

Одночасно з цим положеннями Постанови № 704 також передбачено, що вказана надбавка виплачується у порядку та умовах, визначених керівником державного органу, та залежить від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Крім того, аналіз положень пункту 2 Розділу VІ Порядку № 260 вказує, що Міністр оборони України встановлює мінімальний гарантований розмір надбавки за особливості проходження служби, який залежить від наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та може визначатися від 1% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та не може перевищувати 65% його розміру (окладу).

З огляду на те, що фонд грошового забезпечення Міністерства оборони України визначається законом України про Державний бюджет України на певний рік та може змінюватися, то встановлення Міністром оборони України мінімального розміру надбавки за особливості проходження служби залежить від наявного фонду грошового забезпечення Міністерства оборони України.

Конкретні розміри виплати надбавки за особливості проходження служби певного військовослужбовця будуть залежати від складності та важливості виконуваних ним обов`язків, однак у будь-якому разі не можуть бути меншими розміру, встановленого керівником державного органу на певний рік, однак і не перевищувати 100% посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

З огляду на вказане суд доходить висновку, що чинне нормативне регулювання не встановлює фіксованих розмірів спірних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для перерахунку пенсії, а лише передбачає мінімальні або ж граничні розміри вказаних складових грошового забезпечення. Встановлення граничного розміру вказує на те, що відповідний вид певної складової грошового забезпечення має мінімальні та максимальні кількісні показники, які можуть варіюватися, тобто не є сталими величинами, і залежать від наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, а також від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Стосовно розмірів такого додаткового виду грошового забезпечення як премія, суд зазначає таке.

Підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Розділом ХVІ Порядку № 260 також передбачено преміювання військовослужбовців. Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ХVІ Порядку № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10% посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Отож, згідно з Постановою № 704 та Порядком № 260 Міністр оборони України встановлює розмір щомісячної премії для відповідних категорій військовослужбовців, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби. Однак такий розмір не може бути меншим аніж 10% посадового окладу.

Як встановив суд відповідач 29 серпня 2024 року на виконання рішення суду від 08 липня 2024 року у справі № 380/9239/24 виготовив довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року, у яких відсотковий розмір надбавки за особливості проходження служби становить 1% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а премії 10% від посадового окладу.

Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі Порядок № 45), згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Внаслідок визнання нечинними змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, з 05 березня 2019 року діє редакція пункту 5 Порядку № 45, що була чинною до внесення таких змін.

Аналогічний підхід застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 червня 2022 року у справі № 520/2098/19, а також Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19 червня 2023 року у справі № 160/14974/21, від 12 березня 2024 року у справі № 640/35681/21 та від 26 березня 2024 року у справі № 460/11381/21.

Так, пунктом 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 01 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

З огляду наведені вище положення абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 01 лютого 2018 року № 103) такі щомісячні виплати як надбавка за особливості проходження служби та премія мають бути зазначені у відповідних довідках про розмір грошового забезпечення у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Верховний Суд, аналізуючи аналогічні правовідносини під час розгляду справи № 380/19324/23, як зразкової, у пункті 78 свого рішення від 05 березня 2024 року, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2024 року, сформулював правовий висновок, відповідно до якого «надбавка за особливості проходження служби та премія у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, які видаються особам, пенсію яким призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на виконання рішення суду, у справах щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислені шляхом множення відповідних коефіцієнтів, зазначених у Постанові № 704, на 50% розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 01 січня відповідного року, зазначаються у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію».

Отже, у ситуації з позивачем розміри надбавки за особливості проходження служби та премії відповідно до положень абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, мали бути визначені відповідачем у виданих на виконання судового рішення довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою у тому державному органі, звідки позивач звільнилася на пенсію.

При цьому суд зазначає, що саме відповідач у спірній правовій ситуації є органом, уповноваженим відповідно до вимог Порядку № 45 видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Тому саме відповідачу достеменно відомо про конкретні середні розміри надбавки за особливості проходження служби та премії, що фактично виплачені за січень 2020 року, за січень 2021 року, за січень 2022 року та за січень 2023 року за відповідною посадою у тому державному органі, звідки позивач звільнилася на пенсію.

З метою з`ясування середніх розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та розмірів премій, що фактично у січні 2020 року, у січні 2021 року, у січні 2022 року та у січні 2023 року виплачені за посадою (за прирівняною посадою), яку займала позивач на день звільнення зі служби, суд своєю ухвалою витребував у відповідача відповідні відомості.

На виконання вимог цієї ухвали відповідач подав до суду лист від 08 лютого 2025 року № 1159/1/1294, відповідно до якого станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року розміри надбавки за особливості проходження служби та премії за посадою (за прирівняною посадою), яку займала позивач на день звільнення зі служби, становили:

- станом на 01 січня 2020 року: надбавки за особливості проходження служби 65% (за умовою виплати у максимальному розмірі); премії 138% (за умовою виплати у максимальному розмірі);

- станом на 01 січня 2021 року: надбавки за особливості проходження служби 65% (за умовою виплати у максимальному розмірі); премії 138% (за умовою виплати у максимальному розмірі);

- станом на 01 січня 2022 року: надбавки за особливості проходження служби 65% (за умовою виплати у максимальному розмірі); премії 138% (за умовою виплати у максимальному розмірі);

- станом на 01 січня 2023 року: надбавки за особливості проходження служби 65% (за умовою виплати у максимальному розмірі); премії 270% (за умовою виплати у максимальному розмірі).

Беручи до уваги викладене, ураховуючи надані відповідачем відомості про розміри надбавки за особливості проходження служби та премії, що фактично у січні 2020 року, у січні 2021 року, у січні 2022 року та у січні 2023 року виплачені за посадою (за прирівняною посадою), яку займала позивач на день звільнення зі служби, суд доходить висновку, що, виготовляючи на виконання судового рішення довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року для перерахунку пенсії із зазначенням у них надбавки за особливості проходження служби в розмірі 1% та премії в розмірі 10% відповідач діяв із порушенням приписів абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103.

Водночас суд звертає увагу відповідача, що відповідно до пункту 6 Порядку № 45 відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Суд вказує, що посадовий оклад не може бути визначальною обставиною під час встановлення відповідності посади. Кабінет Міністрів України використав прислівник «зокрема», а не «виключно», що вказує на те, що розмір посадового окладу не є вирішальним, а тому твердження відповідача у відзиві на позовну заяву, що посаду військовослужбовця не можна вважати відповідною після встановлення іншого розміру посадового окладу за рішенням суду, є результатом помилкового тлумачення законодавства відповідачем.

Своєю чергою, відповідно до змісту заявлених позовних вимог позивач уважає, що має право на зазначення у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а щомісячної премії 35% від посадового окладу (у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року та на 01 січня 2022 року) та 140% (у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року).

Як встановив суд середніми розмірами таких надбавки є 65% (у 2020-2023 роках), а премії 138% (у 2020-2022 роках) та 270% (у 2023 році), отже, саме ці розміри згаданих складових відповідач повинен був зазначити у довідках про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року.

Водночас суд звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 КАС України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.

З урахуванням меж заявлених позовних вимог суд уважає за необхідне зобов`язати відповідача зазначити у довідках про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року саме такі розміри надбавки за особливості проходження служби та премії як просить позивач: надбавки 65% (у 2020-2023 роках), премії 35% (у 2020-2022 роках) та 140% (у 2023 році).

Тож, зважаючи на встановлені в процесі розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, а також правовий висновок, сформульований Верховним Судом у пункті 78 рішення від 05 березня 2024 року, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2024 року у зразковій справі № 380/19324/23, суд дійшов висновку про повне задоволення заявлених позовних вимог у такий належний спосіб:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення ОСОБА_1 в довідці від 29 серпня 2024 року № 1159/12/13249 станом на 01 січня 2020 року, в довідці від 29 серпня 2024 року № 1159/12/13250 станом на 01 січня 2021 року, в довідці від 29 серпня 2024 року № 1159/12/13251 станом на 01 січня 2022 року та в довідці від 29 серпня 2024 року № 1159/12/13252 станом на 01 січня 2023 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року, в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, вказати розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії із обов`язковим зазначенням надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а також премії: у розмірі 35% від посадового окладу в довідках станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року; у розмірі 140% у довідці станом на 01 січня 2023 року для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року та 01 лютого 2023 року.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала її посадова чи службова особа.

Відповідно до частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Суд встановив, що між адвокатом Мельник Лесею Ігорівною (Адвокат) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги № 22 від 17 квітня 2024 року (далі Договір).

Відповідно до пункту 3.1 Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього Договору правову допомогу, становить 5000,00 грн.

Як слідує зі змісту акта прийняття-передачі наданих послуг від 13 січня 2025 року Адвокат надала Клієнту юридичні послуги (ознайомлення зі справою, аналіз законодавства щодо справи, написання позову, збір та формування пакету документів для подачі до суду) відповідно до Договору № 22 про надання правничої допомоги від 17 квітня 2024 року, а Клієнт прийняла надані послуги (пункт 1). Вартість послуг, вказаних в п. 1 цього Акту, становить 5000,00 грн, всього до сплати 5000,00 грн (пункт 2). Жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг Клієнт до Адвоката не має (пункт 3).

Згідно з довідкою про отримання оплати за професійну правничу допомогу від 13 січня 2025 року відповідно до Договору про надання правової допомоги № 22 від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 оплатила суму, встановлену вказаним Договором, а адвокат Мельник Леся Ігорівна отримала її в розмірі 5000,00 грн.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, з аналізу статті 134 КАС України випливає, що, крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в тому числі неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині п`ятій цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Відповідно до частин дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

За цих обставин суд зазначає, що ця справа згідно з положеннями статей 4, 12, 263 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.

Так, предмет спору у цій справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Також суд ураховує відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reestr.court.gov.ua), за даними яких оприлюднено численні судові рішення судів різних інстанцій (зокрема й Верховного Суду у зразковій справі) з аналогічного предмету спору та аналогічні мотивам тим, що наведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката під час підготовки цього адміністративного позову.

Тож з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) суд уважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 1000,00 грн.

Також суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 3875,84 грн. Оскільки позов задоволено повністю, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути 3875,84 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення ОСОБА_1 в довідці від 29 серпня 2024 року № 1159/12/13249 станом на 01 січня 2020 року, в довідці від 29 серпня 2024 року № 1159/12/13250 станом на 01 січня 2021 року, в довідці від 29 серпня 2024 року № 1159/12/13251 станом на 01 січня 2022 року та в довідці від 29 серпня 2024 року № 1159/12/13252 станом на 01 січня 2023 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії;

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року, в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, вказати розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії із обов`язковим зазначенням надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а також премії: у розмірі 35% від посадового окладу в довідках станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року; у розмірі 140% у довідці станом на 01 січня 2023 року для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року та 01 лютого 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3875,84 грн сплаченого судового збору та 1000,00 грн витрат на правничу допомогу.

У задоволенні стягнення решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2025 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна