Справа № 260/8589/24
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2025 рокум. Ужгород№ 260/8589/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо незарахування до страхового стажу для пенсії за віком ОСОБА_1 , періоду роботи з 01 січня 2004 р. по 29 липня 2004 р. у Львівській залізниці «Ужгородська дистанція цивільних споруд» та періоду роботи з 02 квітня 2007 р. по 31 січня 2015 р. у ТзОВ ВЕТ «Аутомотив Україна» (ТОВ «Джентерм Україна»). 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 січня 2004 р. по 29 липня 2004 р. у Львівській залізниці «Ужгородська дистанція цивільних споруд» та періоду роботи з 02 квітня 2007 р. по 31 січня 2015 р. у ТзОВ ВЕТ «Аутомотив Україна» (ТОВ «Джентерм Україна») та здійснити виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 10 січня 2022 року. 3) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно частини 4 статті 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог вказує, що йому 12.04.2022 року, було призначено пенсію за віком. Однак при призначенні пенсії відповідач не зарахував до його страхового стажу періоди роботи з 01.01.2004 року по 29.07.2004 року та з 02.04.2007 року по 31.01.2015 року. В подальшому, 23 вересня 2024 року, позивач звернувся до відповідача заявою про зарахування страхового стажу до загального трудового стажута про перерахунок пенсії, де виклав всі обставини пенсійної справи та долучив відповідні підтверджуючі документи. Відповідач, за результатами розгляду такої заяви, листом від 24.09.2024 року повідомив позивача, що інформацію щодо впорядкування електронної особової справи передано до управління інформаційних систем та електронних реєстрів та управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг для вжиття необхідних заходів.

Позивач не погоджується з позицією відповідача, та вважає, що бездіяльність останнього є протиправною, необґрунтованою, необ`єктивною, що вчинене з порушенням норм чинного законодавства, а також зазначає, що не зарахування трудового стажу значно вплинула на розмір призначеної йому пенсії по віку, а це є суттєвим порушенням його прав визначених ст. 46 Конституції України.

Ухвалою судді від 30 грудня 2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

15 січня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Зазначає, що позивач 23.08.2024 року, звернувся із заявою, що подана згідно Закону України «Про звернення громадян» і не звертався із заявою про призначення пенсії встановленого зразка затвердженого порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» додаток №2. Дана форма заяви є єдиною для будь-якого виду пенсії. Відповідач вказує, що відповідь оформлена листом №4662-4236/В-02/8-0700/24 від 24.09.2024 на заяву позивача, не містить ознак рішення органу публічної влади, а носить інформаційний характер і не набуває статусу рішення в розумінні п.1 ч.1 ст.119 КАС України, тому не може бути оскаржено в адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства. Відтак, відповідач не приймав рішень про відмову у перерахунку пенсії позивача, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення про призначення пенсії №00 від 12.04.2022 року, ОСОБА_1 , була призначена пенсія за віком. Відповідно до вказаного рішення, страховий стаж (на момент прийняття рішення) становить 30 років 8 місяців 11 днів. (а. с. 34).

23 серпня 2024 року ОСОБА_1 , надіслав Начальнику Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області заяву про зарахування пенсії. (а. с. 18).

У вказаній заяві, позивач просив зарахувати йому страховий стаж 8 років 4 місяці та 27 днів до загального трудового (страхового) стажу та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області листом від 24.09.2024 року №4662-4236/В-02/8-0700/24 повідомило позивача, що «його заява від 23.08.2024 року (вх.№4236/В-0700-24) розглянута спеціалістами відділу розгляду звернень управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - Головне управління) у відповідності та у строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Законом України «Про звернення громадян» та Законом України «Про інформацію» передбачено, що органами Пенсійного фонду України в межах компетенції надаються роз`яснення чинного законодавства, правильності його застосування в конкретних випадках та відповіді щодо порушення прав та інтересів громадян органами Пенсійного фонду.

Інформацію щодо впорядкування електронної особової справи передано до управління інформаційних систем та електронних реєстрів та управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг для вжиття необхідних заходів.

Згідно статті 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, посадової особи подається в порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду, а в разі відсутності такого органу, або незгоди громадянина з прийнятим рішенням -безпосередньо до суду.» (а.с. 17).

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, у зв`язку з чим, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За змістом частин першої, другої статті 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону №1058.

Згідно із частиною першою цієї статті призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону №1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Додатком 1 до Порядку №22-1 затверджений зразок заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (абзац сьомий пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1).

Перелік документів, необхідних для призначення (перерахунку), переведення з одного виду пенсії на інший, визначений розділом ІІ Порядку №22-1.

За змістом положень пункту 2.9 розділу ІІ Порядку №22-1 під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України).

В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні.

Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (пункт 4.1 розділу IV Порядку №22-1).

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

- ідентифікує заявника (його представника);

- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

- з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

- сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

- надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами другим-четвертим пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

За змістом пункту 4.7 розділу IV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що своє право на призначення (перерахунок), переведення з одного виду пенсії на інший особа реалізує шляхом звернення до пенсійного органу з відповідною заявою, зразок якої наведений у додатку 1 до Порядку № 22-1. До такої заяви особа подає документи, передбачені Порядком №22-1. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. За результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після надходження заяви, приймається відповідне рішення про призначення (перерахунок) чи переведення з одного виду пенсії на інший або ж про відмову у такому призначенні (перерахунку) чи переведенні із зазначенням мотивів, що слугували підставою для його прийняття.

Суд встановив, що 23.08.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із вимогою такого змісту: «прошу зарахувати страховий стаж 8 років 4 місяці та 27 днів до загального трудового (страхового) стажу та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцю АДРЕСА_2 .»

Водночас, відповідачем подано копію листа від 24.09.2024 року №4662-4236/В-02/8-0700/24, зі змісту якого вбачається, що заяву позивача розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», та надано інформацію (роз`яснення) про те, що інформацію щодо впорядкування його електронної особової справи передано до управління інформаційних систем та електронних реєстрів та управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг для вжиття необхідних заходів.

Однак позивач у своїй заяві від 23.08.2024 року чітко просив зарахувати йому страховий стаж до загального трудового стажу та здійснити перерахунок пенсії, а не надати інформацію (роз`яснення) щодо впорядкування його електронної особової справи.

Отже, з порушенням вимог абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону №1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 відповідач за результатами розгляду заяви позивача від 23.08.2024 про перерахунок пенсії не прийняв жодного рішення з числа тих, що передбачені зазначеними нормами (про перерахунок або ж про мотивовану відмову в перерахунку пенсії).

Тобто, відповідач всупереч вимогам абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону №1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 не розглянув по суті заяву позивача про зарахування страхового стажу до загального трудового стажу та перерахунок пенсії, а протиправно розглянув її у порядку Закону України «Про звернення громадян», не прийнявши жодного рішення, за наявності імперативного обов`язку таке рішення прийняти.

Водночас суд зауважує, що лист Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області від 24.09.2024 №4662-4236/В-02/8-0700/24 не є рішенням у розумінні абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону №1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1, а формулювання причин відмови у листах не може розцінюватись як належний спосіб прийняття та обґрунтування рішень суб`єктом владних повноважень.

Покликання відповідача на те, що позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразка затвердженого Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» додаток 2, суд відхиляє, оскільки невідповідність заяви встановленій формі за наявності у ній необхідної інформації та за наявності у відповідача відповідних документів пенсійної справи позивача не може бути підставою для позбавлення позивача права на вирішення питань його пенсійного забезпечення, які він порушує.

Суд також враховує стабільну позицію Верховного Суду (від 30 травня 2018 року у справі №537/3480/17, від 22 серпня 2018 року у справі №546/222/17, від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17 та від 26 лютого 2020 року у справі №541/543/17-а, від 10 червня 2021 року у справі №520/6879/19, від 22 листопада 2023 року у справі №300/3457/20, від 9 серпня 2023 року у справі № 520/5045/2020) про те, що недодержання особою форми поданої заяви про призначення/перерахунок пенсії не є підставою для її не розгляду пенсійним органом у передбаченому Порядком №22-1 порядку.

За таких обставин суд доходить висновку, що у спірному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області ухилилося від прийняття рішення, що віднесене до його компетенції, оскільки не прийняло жодного з рішень, які відповідно до вимог абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону №1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 повинні бути прийняті за результатами розгляду клопотання особи про перерахунок пенсії, а саме про перерахунок або ж про мотивовану відмову в перерахунку пенсії.

Відтак, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо не розгляду заяви позивача від 23.08.2024 у порядку, передбаченому Порядком №22-1, суд визнає протиправною.

Водночас, позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незарахування до страхового стажу для пенсії за віком позивача, періоду роботи з 01 січня 2004 р. по 29 липня 2004 р. у Львівській залізниці «Ужгородська дистанція цивільних споруд» та періоду роботи з 02 квітня 2007 р. по 31 січня 2015 р. у ТзОВ ВЕТ «Аутомотив Україна» (ТОВ «Джентерм Україна») є передчасною, оскільки позивачем не приймалося рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 23.08.2024 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоду роботи з 01 січня 2004 року по 29 липня 2004 року та періоду роботи з 02 квітня 2007 року по 31 січня 2015 року та здійснити позивачу виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 10 січня 2022 року, а також зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», задоволенню не підлягає, оскільки, як вже зазначалось, повноваження щодо прийняття рішення за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України. Прийняттю такого рішення передує з`ясування обставин та наявності умов для здійснення перерахунку пенсії.

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття «виходу за межі позовних вимог», наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення».

Так, відповідно до пункту 3 цієї, Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Отже, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 23.08.2024 про перерахунок пенсії у порядку, передбаченому Порядком №22-1, та прийняти рішення за результатами розгляду.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог у відповідності до ч.3 ст. 139 КАС України суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 605,60 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить частково стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.08.2024 року у порядку, передбаченому Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 23.08.2024 року про перерахунок пенсії у порядку, передбаченому Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, та прийняти рішення за результатами розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) судові витрати у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом безпосередньо до суду апеляційної інстанції тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович