Справа № 320/4659/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року справа №320/4659/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових вимог,

в с т а н о в и в:

27.01.2024 до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління Державної податкової служби України у Київській області №Ф-5878-1036 від 26.04.2023 року та №0-1036 від 29.06.2023 року, якими ОСОБА_1 нараховано податковий борг зі сплати єдиного податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковий борг був протиправно йому нарахований, а отже вимоги Головного управління Державної податкової служби України у Київській області №Ф-5878-1036 від 26.04.2023 року та №0-1036 від 29.06.2023 року є протиправними та підлягають скасуванню.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/4659/24 передана 01.02.2024 до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 позовну заяву - залишено без руху, у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору.

Позивача подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та платіжну інструкцію про сплату судового збору.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі №320/4659/24, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

06.09.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки податкові вимоги вважаються відкликаними.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 зареєстрований та здійснює господарську діяльність як фізична особа підприємець.

У 2022 році позивач був платником єдиного податку другої групи та провадив такі види діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11), вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41).

Позивачу стало відомо, що 29.06.2023 року Головним управлінням Державної податкової служби України у Київській області було винесено податкову вимогу № 0-1036 (форма «Ф»), згідно з якою нараховано податковий борг, який станом на 28.06.2023 року становив 8 076,74 грн.

03.07.2023 року ГУ ДПС України у Київській області було прийнято рішення про опис майна позивача у податкову заставу № 36163/6/10-36-13-09.

04.10.2023 державним виконавцем Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Личаченком Я.А. було відкрито виконавче провадження № 72944998 про стягнення з позивача на користь відповідача податкового боргу (підстава вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5878-1036 від 26.04.2023 року), про що винесено відповідну постанову.

Позивач вважає, що зазначений податковий борг було протиправно нараховано, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Закон України від 08.07.2010 № 2464-VІ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464-VІ).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ установлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону №2464-VIплатник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини другої - четвертої, восьмої, дванадцятої статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Частиною десятою статті 9 Закону №2464-VI встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа та переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону №2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статі 25 Закону №2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина десята статті 25 Закону №2464-VI). Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (частина тринадцята статті 25 Закону №2464-VI).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі - Інструкція № 449).

Згідно з пунктом 1 розділу VII Інструкції №449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 розділу VII Інструкції №449 визначено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

В силу вимог частини шістнадцятої статті 25 Закону №2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

З аналізу викладених правових норм вбачається, що умовою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного внеску. При цьому сплачені платником суми зараховуються в порядку календарної черговості для погашення недоїмки, штрафів та пені.

Пунктом 3 розділу VI Інструкції №449 передбачено, що податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

З наведених норм Інструкції №449 вбачається, що за наявності заборгованості на кінець календарного місяця, в тому числі штрафів та пені, платнику надсилається вимога про сплату зазначеної заборгованості.

Судом встановлено, що ГУ ДПС України у Київській області було нараховано позивачу податковий борг зі сплати єдиного податку, на підставі чого винесено податкові вимоги № Ф-5878-1036 від 26.04.2023 та № 0-1036 від 29.06.2023, прийнято рішення про опис майна у податкову заставу, а Кагарлицьким відділом ДВС було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з позивача на користь відповідача суми нарахованого податкового боргу, з приводу чого суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 29.06.2023 в інформаційній системі ДПС України по Київській області за фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковувався податковий борг на загальну суму 8 076,74 грн, у тому числі:

земельний податок з фізичних осіб до Кагарлицької ТГ 144,14 грн;

земельний податок з фізичних осіб до Ржищівської ТГ 32,00 грн;

єдиний податок з фізичних осіб 7 900,60 грн.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі виникнення податкового боргу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкову вимогу в порядку, передбаченому для податкових повідомлень-рішень. Податкова вимога може бути направлена за місцем обліку платника податків, де обліковується податковий борг.

Згідно з пунктом 59.3 цієї ж статті, податкова вимога разом з детальним розрахунком суми боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати грошового зобов`язання. Вона повинна містити інформацію про факт виникнення боргу, обсяг зобов`язання, що забезпечується податковою заставою, попередження про опис активів, можливу дату та час проведення публічних торгів із їх продажу, а також інші передбачені законом відомості.

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку направлення податкових вимог, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, зареєстрованого в Мін`юсті 24.07.2017 за № 902/30770, податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційних систем контролюючих органів.

Відповідно до підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу, у разі несплати грошового зобов`язання у встановлений строк з моменту виникнення податкового боргу виникає право податкової застави. Також згідно з пунктом 88.1 статті 88 Кодексу, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, його майно передається у податкову заставу.

ГУ ДПС у Київській області зазначило, що останнім здійснено аналіз виникнення податкового боргу ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 року було внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема доповнено підрозділ 8 розділу ХХ «Перехідні положення» пунктом 9.

Згідно з підпунктом 9.1 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ Кодексу, фізичні особи підприємці першої та другої групи на період з 01 квітня 2022 року до припинення або скасування воєнного чи надзвичайного стану в Україні мають право не сплачувати єдиний податок.

При цьому, ФОП платники єдиного податку першої і другої групи, які не сплачували податок під час воєнного стану, у відповідній декларації відображають відсутність авансових внесків за ці періоди.

Враховуючи викладене, інтегровані картки платника податків за кодом бюджетної класифікації 18050400 (район 1033) підлягають коригуванню у частині зменшення нарахувань. Зокрема, по декларації № від 16.02.2023 за період 2022 2023 років здійснено коригування на суму 10 400,00 грн.

Таким чином, картку платника податків ФОП ОСОБА_1 за єдиним податком (КБК 18050400) було приведено у відповідність шляхом списання нарахувань у сумі 10 400 грн.

У зв`язку з цим, податкова вимога № 0-1036 від 29.06.2023 була відкликана відповідно до підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України.

Щодо вимоги №Ф-5878-1036 від 26.04.2023 суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі Інструкція № 449), податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) у таких випадках:

за результатами документальних перевірок податковими органами донараховано суми єдиного внеску;

на кінець календарного місяця у платника наявна недоїмка зі сплати єдиного внеску;

на кінець календарного місяця наявна заборгованість зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім і/або четвертим зазначеного пункту, вимога надсилається (вручається) платникам, визначеним у пункті 1 статті 4 Закону України, протягом 20 робочих днів після завершення календарного місяця, у якому виникла, зросла або зменшилася сума боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску або фінансових санкцій.

Вимога формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС, якщо сума боргу перевищує 10 гривень.

Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону № 2464, податковий орган у встановленому порядку, формі та у строки надсилає платнику єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки як у паперовій, так і в електронній формі. Така вимога вважається виконавчим документом. Платник зобов`язаний протягом десяти календарних днів із дня її отримання сплатити суми недоїмки, штрафів і нарахованої пені.

Так, у зв`язку з наявністю у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску, що підтверджується даними автоматизованої системи обліку, та керуючись частиною 4 статті 25 Закону № 2464, ГУ ДПС у Київській області було сформовано і направлено вимогу від 26.04.2023 № Ф-5878-1036 на суму 5596,47 грн.

Вимогу направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке підтверджує її отримання платником 25.05.2023.

Згідно з пунктом 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога формується на підставі актів перевірок, звітів платника щодо нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІКС за формами, передбаченими додатками 6 або 7 до Інструкції (залежно від виду платника).

У разі неможливості вручення вимоги через відсутність платника за адресою, його відмову від отримання або повернення поштового відправлення з інших причин, вимога вважається врученою у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Інструкції № 449, якщо платник протягом 10 календарних днів не сплатив борг або не оскаржив вимогу в адміністративному чи судовому порядку, або не сплатив узгоджену суму боргу вимога вважається узгодженою та набирає чинності. У такому випадку податковий орган передає її на примусове виконання органу державної виконавчої служби протягом 10 робочих днів.

На виконання пункту 4 розділу VI Інструкції № 449, вимогу було передано до Кагарлицького відділу ДВС у Обухівському районі ЦМУМЮ (м. Київ).

30.11.2023 в примусовому порядку з ОСОБА_2 було стягнуто 5 596,47 грн на погашення заборгованості.

Згідно з даними інформаційної системи ДПС України, станом на 01.12.2023 у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з єдиного внеску відсутня. Вимога від 26.04.2023 № Ф-5878-1036 вважається відкликаною згідно з пунктом 6 розділу VI Інструкції № 449.

Позивач проти даних обставин заперечень не надав.

За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача про те, що на момент розгляду справи відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у пункті 23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин у сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових вимог, відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.