Справа № 380/5829/25
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5829/25
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

16 квітня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої-судді Потабенко В.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці у якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці №ЗХ/ЛВ/40086/32/НП/СПФС про накладення на акціонерне товариство «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 24000,00 грн.

15.04.2025 до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, у якій просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі постанови заступника начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Вакули А.Я. №ЗХ/ЛВ/40086/32/НП/СП-ФС про накладення на акціонерне товариство «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 24000,00 грн.

Заява обґрунтована наступним.

27.02.2025 заступником начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Вакулою Андрієм Ярославовичем винесено постанову №ЗХ/ЛВ/40086/32/НП/СП-ФС про накладення на акціонерне товариство «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (далі АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», товариство або позивач) штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 24000,00 грн., а саме, створення перешкод для проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю (ст. 259 КЗпП України). Дата набрання цією постановою законної сили - з 27.02.2025. Постанова про накладення штрафу може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців до 27.05.2025 включно. Оскаржувана постанова є самостійним виконавчим документом і може бути пред`явлена до виконання органам державної виконавчої служби в будь-який час в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Водночас, усі наявні обігові кошти товариства наразі направляються на відновлення зруйнованого/ушкодженого обладнання для відновлення генерації електричної енергії задля задоволення потреб Об`єднаної енергетичної системи України та забезпечення життєдіяльності населення, функціонування стратегічних військових та цивільних об`єктів, а також промисловості країни. На даний час у позивача склалась важка фінансова ситуація, яка спричинена не лише завданими руйнуваннями і спрямуванням усіх ресурсів на відновлення працездатності обладнання, а й неналежною дисципліною розрахунків за вироблену електричну енергію. АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» вчасно не отримує кошти від ДП «ЕНЕРГОРИНОК» за відпущену електричну енергію та кошти в повному обсязі від споживачів теплової енергії. Таким чином, вилучення будь-якої суми коштів з обігу товариства матиме негативний вплив на його господарську діяльність, несе ризик арешту рахунків, загрозу невиконання зобов`язань перед бюджетом, контрагентами тощо. Отже, буде нанесена шкода законним інтересам позивача, а відшкодування стягнутої суми потребуватиме значних зусиль та додаткових витрат.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені вказаною статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У зв`язку з цим необхідно, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Відповідно до ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 ст. 151 КАС України визначає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз вимог наведених норм дозволяє стверджувати, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Частини 1 і 3 ст. 152 КАС України визначають, що заява про забезпечення позову подається у письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, у тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 826/13306/18, згідно з якою суд зазначає, що обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову щодо «очевидності» ознак протиправних бездіяльності, дій або рішень відповідача та порушення прав позивача, то попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваної бездіяльності дії або рішення поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів, повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Представник позивача не обґрунтував, в чому конкретно полягає очевидна небезпека заподіяння шкоди права та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль, а також не надав жодних належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалися такі обставини.

Можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Водночас, суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Достатніх доказів, на підтвердження існування обставин, які б давали підстави для висновку про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, заявник не подав.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 у справі № 640/15534/22 вказав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, що, зокрема, стосується і що наявності ознак протиправності оскарженого припису, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд зазначає, що всі аргументи позивача потребують перевірки в ході розгляду справи по суті.

При цьому, доказів очевидної протиправності постанови Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці №ЗХ/ЛВ/40086/32/НП/СПФС про накладення на акціонерне товариство «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 24000,00 грн. матеріали справи теж не містять.

Інших доводів на підтвердження доцільності застосування заходів забезпечення позову позивач не навів.

З огляду на викладене, суддя вважає, що відсутні передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, обставини для вжиття заходів забезпечення позову, а тому немає підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 154, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 16.04.2025.

Суддя Потабенко В.А.