Справа № 160/28494/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/28494/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року (суддя Турлакова Н.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 19.12.2024 року) в справі №160/28494/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій, зобов`язання провести нарахування та виплату судді суддівської винагороди на період відрядження, зобов`язання забезпечити бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді,

в с т а н о в и в:

25.10.2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач-1), Державної судової адміністрації України (далі по тексту відповідач-2) в якому просила визнати протиправними дії відповідача-1 щодо нарахування судді суддівської винагороди на період відрядження до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 09 травня 2022 року без урахування регіонального коефіцієнту 1,1; зобов`язати відповідача-1 провести нарахування та виплату судді суддівської винагороди на період відрядження до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 09 травня 2022 року суддівської винагороди із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1, з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових; визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області ОСОБА_1 на період відрядження до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 09 травня 2022 року суддівської винагороди із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1; зобов`язати Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області ОСОБА_1 на період відрядження до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 09 травня 2022 року суддівської винагороди із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права. Апелянт зазначав, що територіальне управління не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки під час відрядження ОСОБА_1 не відповідає вимогам законодавства для встановлення такого коефіцієнту (населений пункт суду, в який відряджено позивача, має менше 100 тисяч осіб населення). Згідно зі статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено розмір суддівської винагороди. Апелянт вказував, що відповідно до частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено Законом. Базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працевлаштування осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. Єдиним нормативно- правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій. Зі змісту приписів статті 135 Закону «Про судоустрій і статус судців» випливає, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат, при цьому, посадовий оклад судді складається з базового розміру посадового окладу судді та застосованого до нього відповідного регіонального коефіцієнту. Застосування регіонального коефіцієнту залежить від розташування суду, в якому суддя здійснює судочинство, тобто від кількості населення відповідного населеного пункту та факту здійснення суддею судочинства. Апелянт вказував, що застосування зазначеного регіонального коефіцієнта до посадового окладу безпосередньо пов`язується законодавцем із розташуванням суду, в якому суддя здійснює судочинство (тобто від кількості населення відповідного населеного пункту), а також із фактом здійснення суддею правосуддя у відповідному суді. Суддя, який відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, здійснює правосуддя та отримує суддівську винагороду в суді, до якого його відряджено. Апелянт вказував, що Порядок відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації (як тимчасового переведення) затверджено Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 24.01.2017 року №54/0/15-17 та згідно п. 1-3 розділу VI Порядку суддям, які направляються у відрядження як тимчасове переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, виплачується суддівська винагорода та відшкодовуються витрати в порядку і розмірі, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів». Розмір суддівської винагороди, що підлягає виплаті в суді, до якого суддю відряджено, визначається Законом України «Про судоустрій і статус суддів», але не може бути меншим за розмір суддівської винагороди, що виплачувалась (підлягала сплаті) судді в суді, з якого його було відряджено. Зазначені виплати здійснюються судом, до якого відряджений суддя. Рішенням Голови Верховного суду № 42/0/149-22 від 29.04.2022 року «Про відрядження судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області» ОСОБА_1 , відряджена до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення правосуддя з 02.05.2022 року. Відповідно Наказу голови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області № 92-К від 03.05.2022 року, суддя ОСОБА_1 приступила до виконання повноважень судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 09.05.2022 року з посадовим окладом згідно штатного розкладу. З 09.05.2022 року позивач здійснює правосуддя у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області. Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області розташований у населеному пункті з кількістю населення, яка не дає підстав для застосування регіонального коефіцієнту, тобто до базового розміру посадового окладу суддів вказаного суду регіональні коефіцієнти не застосовуються. Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області розташований у селищі Слобожанському Дніпропетровської області. За даними Головного управління статистики у Дніпропетровській області кількість населення у селищі Слобожанському Дніпропетровської області станом на 01.01.2022 становила 14661 осіб.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Указом Президента України від 24 квітня 2012 року № 286/2012 ОСОБА_2 призначено на посаду судді Михайлівського районного суду Запорізької області строком на п`ять років. Указом Президента України від 26 вересня 2015 року №564/2015 ОСОБА_1 переведено в межах п`ятирічного строку на роботу на посаді судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. Указом Президента України «Про призначення судді» № 829/2019 від 08.11.2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. Рішенням Голови Верховного суду № 42/0/149-22 від 29.04.2022 року «Про відрядження судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області» ОСОБА_1 відряджено до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення правосуддя з 02.05.2022 року. Відповідно до частини першої статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п.1 частини 4 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються регіональний коефіцієнт 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб. Суд першої інстанції вказував, що порядок відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, погодженим з Державною судовою адміністрацією України. Відповідно до п.2 Розділу VI Порядку відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації (як тимчасового переведення), затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року № 54/0/15-17 розмір суддівської винагороди, що підлягає виплаті в суді, до якого суддю відряджено, визначається Законом України «Про судоустрій і статус суддів», але не може бути меншим за розмір суддівської винагороди, що виплачувалась (підлягала сплаті) судді в суді, з якого його було відряджено. Суд першої інстанції вказував, що відрядженому судді здійснюється виплата суддівської винагороди у розмірі, передбаченому Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який не може бути меншим за розмір суддівської винагороди, що виплачувалась судді в суді, з якого його було відряджено. Позивачу виплачувалась в суді, з якого її було відряджено, суддівська винагорода з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,1. Позивачу після її переведення до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 09.05.2022 року виплачувалась суддівська винагорода без урахуванням регіонального коефіцієнту 1,1. Згідно з частиною третьою статті 148 Закону №1402-VIII Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів. Відповідно до статті 149 Закону №1402-VIII суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. В силу частини першої та другої статті 22 Бюджетного кодексу України, за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. ДСА України є головним розпорядником бюджетних коштів. Суд першої інстанції вказував, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які ДСА України затвердила у його кошторисі на відповідній рік. Невиплата позивачу суддівської винагороди в повному обсязі пов`язана з бездіяльністю ДСА України, як головного розпорядника бюджетних коштів.

Матеріалами справи встановлено, що Указом Президента України від 24.04.2012 року № 286/2012 ОСОБА_2 призначено на посаду судді Михайлівського районного суду Запорізької області строком на п`ять років. Указом Президента України від 26.09.2015 року №564/2015 ОСОБА_1 переведено в межах п`ятирічного строку на роботу на посаді судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Указом Президента України «Про призначення судді» № 829/2019 від 08.11.2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Рішенням голови Верховного суду № 42/0/149-22 від 29.04.2022 року «Про відрядження судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області» ОСОБА_1 відряджено до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення правосуддя з 02.05.2022 року.

Наказом голови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області № 92-К від 03.05.2022 року прикріплено до штату Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області суддю ОСОБА_1 як таку, що відряджена відповідно до рішення Верховного Суду №42/0/149-22 від 29.04.2022 року «Про відрядження судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області» з 09.05.2022 року з посадовим окладом згідно до штатного розпису.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 04.05.2022 року №08-02/1325, суддівська винагорода ОСОБА_1 складається з посадового окладу, який станом на 08.05.2022 становить 63060 грн.; регіонального коефіцієнту 1,1, як судді, що здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, як такій стаж роботи якої станом на 08.05.2022 року становить більше 10 років.

Встановлено, що наказом голови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №79-К від 31.03.2023 року наказано наказ №92-К від 03.05.2022 викласти в новій редакції, зокрема до вирішення питання про закінчення відрядження, зарахувати суддю ОСОБА_1 до штату Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, як таку, що відряджена рішенням Верховного Суду №42/0/149-22 від 29 квітня 2022 року «Про відрядження судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області».

Наказом голови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №199-К від 27.06.2024 року пункт другий наказу № 92-К від 03.05.2022 року викладено у наступній редакції: «Судді ОСОБА_1 приступити до виконання повноважень судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 09 травня 2022 року, з базовим розміром посадового окладу та додатковим застосуванням до базового окладу регіонального коефіцієнту суду, з якої її було відряджено у розмірі 1,1».

Листом від 25.07.2024 року №3703/24 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області повідомило Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області про неможливість виконання наказів від 27.06.2024 року №197-К, №198-К, №199-К, №200-К.

Статтею 130 Конституції України закріплено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно частин 1-4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області посадовий оклад ОСОБА_1 складає 63060 гривень та регіональний коефіцієнт - 1.1.

ОСОБА_1 як судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області нараховувалась та виплачувалась суддівська винагорода з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,1.

Згідно з наказом голови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №92-К від 03.05.2022 року позивача Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 09.05.2022 року.

Отже, ОСОБА_1 , отримуючи суддівську винагороду у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області вказує, що їй має виплачуватись регіональний коефіцієнт 1.1, який вона отримувала та їй виплачувався до відрядження з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Згідно з ч. 1, ч. 4, ч.5 ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя у відповідному суді, виявленням надмірного рівня судового навантаження у відповідному суді, припиненням роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами, за рішенням Вищої ради правосуддя, ухваленим на підставі подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, суддя може бути, за його згодою, відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації для здійснення правосуддя. У період дії надзвичайного чи воєнного стану і за умови зміни територіальної підсудності судових справ, що розглядаються у відповідному суді, в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 147 цього Закону, суддя суду, територіальна підсудність справ якого змінюється, може бути без його згоди відряджений для здійснення правосуддя до суду, якому визначається територіальна підсудність справ, що перебували у провадженні суду, в якому працює суддя, а в разі відсутності вакансій у цьому суді - до іншого суду того самого рівня і спеціалізації. Суддя, який відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, здійснює правосуддя та отримує суддівську винагороду в суді, до якого його відряджено. Порядок відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

На виконання норми ст. 55 Закону, рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 року № 54/0/15-17 затверджено Порядок відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації (як тимчасового переведення).

Згідно пунктів 1 - 3 розділу VI вищевказаного Порядку № 54/0/15-17 Суддям, які направляються у відрядження як тимчасове переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, виплачується суддівська винагорода та відшкодовуються витрати в порядку і розмірі, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів». Розмір суддівської винагороди, що підлягає виплаті в суді, до якого суддю відряджено, визначається Законом України «Про судоустрій і статус суддів», але не може бути меншим за розмір суддівської винагороди, що виплачувалась (підлягала сплаті) судді в суді, з якого його було відряджено. Зазначені виплати здійснюються судом, до якого відряджений суддя.

Нарахування судді ОСОБА_1 суддівської винагороди на період відрядження до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з 09.05.2022 року без урахування регіонального коефіцієнту 1,1 носить протиправний характер, оскільки п. 4 Порядку відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації (як тимчасового переведення) передбачено, що розмір суддівської винагороди, що підлягає виплаті в суді, до якого суддю відряджено, визначається Законом України «Про судоустрій і статус суддів», але не може бути меншим за розмір суддівської винагороди, що виплачувалась (підлягала сплаті) судді в суді, з якого його було відряджено.

Слід вказати, що дійсно порядок виплати суддівської винагороди регулюється тільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та ст.130 Конституції України, проте у свою чергу ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» делеговано Вищій раді правосуддя вирішувати порядок відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації. Порядок відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, погодженим з Державною судовою адміністрацією України. Керуючись визначеною можливістю, Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 року № 54/0/15-17 затверджено Порядок відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації (як тимчасового переведення), яким передбачено та врегулювано порядок нарахування та виплати суддівської винагороди відрядженого судді.

Частинами 1 та 4 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Державна судова адміністрація України є головним розпорядниками бюджетних коштів. Головний розпорядник бюджетних коштів: організовує та забезпечує на підставі Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та плану діяльності на середньостроковий період складання бюджетного запиту і подає його Міністерству фінансів України (місцевому фінансовому органу); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну судову адміністрацію України, що затверджене рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року № 141/0/15-19, ДСА України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року в справі №160/28494/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.А. Олефіренко