Справа № 320/31419/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення (вирішення питання про розподіл судових витрат на правничу професійну допомогу), подану в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС у Київській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 11.04.2024 №18094/10-36-24-09.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 14 041 (чотирнадцять тисяч сорок одну) гривню 73 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (адреса: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5А, код ЄДРПОУ ВП 440967797).

Від представника позивача - Чуніхіна Олега Миколайовича до Київського окружного адміністративного суду засобами підсистеми «Електронний суд» 10.03.2025 (зареєстровано судом 01.04.2025) надійшло клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, у якому той просить вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 36000,00 грн.

19.03.2025 від представника відповідача надійшли заперечення щодо заяви позивача про долучення документів та стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування якого заявник зазначає, що заявлений позивачем розмір правничої допомоги є безпідставним та необґрунтованим, стверджує про неспівмірність вказаної суми, зазначив про те, що позивачем не надано детального опису робіт та підтвердження понесених витрат, просить відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 призначено судове засідання з розгляду заяви на 08.04.2025.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено подальший розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглядаючи вказану заяву суд виходив із такого.

В силу вимог статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат, зокрема, у рішенні.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Таким чином, із урахуванням наведених вимог процесуального закону, підставою для ухвалення додаткового судового рішення є, зокрема, не вирішення судом питання про судові витрати.

У силу вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 59 Конституції України регламентовано, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із частиною другою статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України, представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до статті 1 цього Закону: договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4); інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6); представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9).

Згідно з положеннями статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами другою-третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 Кодексу).

Водночас у силу вимог частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

Судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір № 01/04/24 від 01.04.2024 про надання правової допомоги.

Так, розділом 4 вказаного Договору визначені винагорода та порядок оплати послуг адвоката, зокрема його пунктом 4.1 обумовлено, що змовник сплачує гонорар, який визначається в акті виконаних робіт. Вартість наданих послуг в суді першої інстанції не може перевищувати 36 000,00 грн.

Згідно з пунктом 4.5. договору сторони встановили, що розрахунки здійснюються в безготівковій формі.

Відповідно до пункту 4.3 замовник сплачує додаткові витрати, в тому числі витрати на проїзд.

01.07.2024 ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 було складено акт № 1 від 01.07.2024 про надання послуг за договором № 01/04/24 від 01.04.2024, відповідно до якого сторони виходили з розрахунку вартості послуг 50% прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» - 1460,00 грн за 1 годину роботи адвоката, та зокрема надані наступні послуги:

- консультація клієнта, узгодження правової позиції-1460,00 грн (1 година роботи);

- збір та аналіз документів для складання позовної заяви (відзиву на позов), у тому числі в третіх організаціях - 2920,00 грн. (2 години 1460,00 грн х 2 години);

- складання позовної заяви по адміністративній справі 4 годин роботи адвоката - 4380,00 грн. (4380,00 грн. х 3 години).

Проїзд власним автотранспортом з м. Броварів до м. Києва за 3 поїздки 2000,00 грн.

Усього надано послуг на загальну суму 10760,00 грн.

03.11.2024 ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 складено акт № 2 від 03.11.2024, відповідно до якого надані послуги:

участь в судовому засіданні (18.09.2024 та 23.10.2024) - 4380,00 грн. (1460,00 грн х 3 години);

складання відповіді на відзив відповідача 2920,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за актом 7300,00 грн.

03.01.2025 ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 було складено акт № 3 від 03.01.2025, відповідно до якого надані послуги:

участь у судовому засіданні (18.09.2024 та 23.10.2024) - 4380,00 (1460,00 грн *3 години);

складання відповіді на додаткові пояснення відповідача 2920,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг склала 7300,00 грн.

03.01.2025 ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 складено акт № 4 від 03.01.2025, відповідно до якого надані послуги:

Участь у судових засіданнях (12.11.2024 та 03.12.2024 - 4380,00 грн (2 засідання 1460 грн * 3 години).

Загальна вартість наданих послуг. 4380,00 грн.

17.02.2025 ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 складено акт № 5 від 17.02.2025, відповідно до якого відповідно до якого сторони виходили з розрахунку вартості послуг 50% прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2025рік» - 1514,00 грн за 1 годину роботи адвоката, та зокрема надані послуги:

участь у 3 засіданнях (13.01.2025, 27.01.2025 та 17.02.2025 та передплата за майбутнє засідання 25.02.2025) -7570,00 грн (5 год*1514,00 грн).

Виходячи з того, що відповідно договору вартість послуг не може перевищувати 36000,00 грн, замовник доплачує 6260,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за актом 6260,00 грн.

Таким чином, загальна вартість виконаних робіт за актами № 1 від 01.07.2024, № 2 від 03.11.2024, № 3 від 03.01.2025 , № 4 від 03.01.2025, № 5 від 17.02.2025 складає 36000,00 грн.

Також суду надано 9 квитанцій про перерахування коштів ОСОБА_2 на рахунок ФОП ОСОБА_1 відповідно до договору про надання юридичних послуг № 01/04/24 від 01.04.2024.

Вирішуючи питання стягнення понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, суд звертає увагу і на те, що у додатковій постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Водночас, судом встановлено, що до акта № 3 від 03.01.2025 було повторно включено вартість наданих послуг за судові засідання 18.09.2024 та 23.10.2024 у сумі 4380,00 грн, які вже значилися в акті № 2 від 03.11.2024.

Окрім цього, відповідно до акта № 5 від 17.02.2025, до вартості наданих послуг включено, у тому числі, оплату за засідання 17.02.2025, водночас, вказане засідання не відбулося, позаяк було знято з розгляду у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Шевченко А.В., що підтверджується наявним в матеріалах справи доказами.

Таким чином, не підлягає стягненню сума 4380,00 грн за судові засідання 18.09.2024 та 23.10.2024 відповідно до акта № 3 від 03.01.2025, та сума в оплату судового засідання 17.02.2025 відповідно до акта № 5 від 17.02.2025 у розмірі 1565,00 грн (6260,00 грн /4 засідання).

Враховуючи викладене, на думку суду, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу лише в розмірі 30055,00 грн (36000,00 грн- 4380,00 грн-1565,00 грн = 30055,00 грн ), які дійсно були фактичними та неминучими, є обґрунтованими та мають розумний розмір.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 № 280/2635/20, відповідно до якого Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, суд бере до уваги, що адвокатом дійсно надані послуги, які включали в себе аналіз документів клієнта, які мають відношення до обсягу надання правової допомоги, вироблення правової позиції, підготовку позовної заяви, направлення позовної заяви до суду, підготовка та подання відповіді на відзив, участь у судових засіданнях.

Водночас обов`язок доведення неспівмірності цих витрат законом покладено на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тобто, у цьому випадку на відповідача.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

Суд враховує подане представником відповідача клопотання про зменшення розміру судових витрат, яке обґрунтоване тим, що вартість послуг адвоката в даному випадку є штучно завищеною та неспівмірною зі складністю справи.

З цього приводу суд вважає за необхідне звернути увагу на постанову від 07.01.2025 № 120/19027/23, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зазначив: «Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.»

Відтак, виходячи з критерію розумності розміру адвокатських витрат та співмірності послуг категоріям складності справи, їх реальності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30055 грн.

При цьому розмір і вартість погоджена сторонами та не спростована відповідачем, а доводи поданих ним заперечень щодо неспівмірності заявлених до відшкодування витрат фактично зводяться до цитування статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України щодо питання розподілу судових витрат та нерелевантну судову практику, не містить жодних обґрунтувань, чому такі витрати неспівмірні, як і належних доказів або розрахунків розміру витрат, які, на думку відповідача є співмірними.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 242, 246, 250-252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Чуніхіна Олега Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП: 44096797, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5а ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30055 (тридцять тисяч п`ятдесят п`ять гривень) 00 грн.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.