Справа № 640/7483/21
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2025 року Справа № 640/7483/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу №640/7483/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної податкової служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління ДПС у м. Києві про зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
- зобов`язати Державну податкову службу України надати адвокату Грабчаку Віктору Михайловичу як уповноваженому представнику ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відомості щодо переплат померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 платника податків ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) зі сплати податків станом на день постановлення судом відповідного рішення у розрізі виду податкового платежу та органу ДПС за місцем сплати цього податку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер громадянин України ОСОБА_3 (1956 року народження, ІПН НОМЕР_3 ). Після його смерті було відкрито спадкову справу №3/2020, зареєстровану в Спадковому реєстрі за №65756825. Згідно даних спадкової справи спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 в рівних частках є: син померлого - громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син померлого - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На підставі виписки з електронного кабінету платника податків ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) станом на 21.01.2021 у померлого ОСОБА_3 є наявні переплати з податкових платежів. В межах відкритої спадкової справи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. було вчинено два запити про надання відомостей про наявні суми переплат гр. ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у м. Києві та ЦОП ГУ ДФС у м. Києві, а саме: 25.08. 2020 за вих. №81/02-14 та 11.11.2020 за вих. №108/02-14. 11.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. було надано довідку за №12/02-14 про неможливість оформлення спадщини на наявні суми переплат по сплаті податків у зв`язку із відсутністю підтвердження цих сум переплат органами Державної податкової служби України. 23.02.2021 адвокатом Грабчаком В.М. на підставі договорів про надання адвокатських послуг від 13.04.2020 та відповідними ордерами на надання правничої (правової) допомоги в інтересах спадкоємців ОСОБА_1 та Шпига О.Ф. були вчинено адвокатський запит про надання інформації про наявні суми переплат по сплаті податків померлого ОСОБА_3 до ДПС України. 03.03.2021 своїм листом за вих. №4962/6/99-00-12-09-03-06 ДПС України повідомило адвоката Грабчака В.М. про неможливість надання відповідної інформації та можливість її надання виключно на письмову вимогу суду або за письмовою згодою особи, стосовно якої така інформація запитується. Оскільки, письмова згода особи, що померла, вочевидь не може бути отримана, іншого шляху як звернення до суду із позовом про надання такої інформації спадкоємцям померлого є єдиним способом захисту їх цивільних прав у зв`язку із чим останні звернулись з цим позовом до суду.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2021 у справі №640/7483/21 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
04.06.2021 відповідачем до Окружного адміністративного суду міста Києва було подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву представник зазначив, що з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, керуючись вимогами Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» і пп. 5 п.4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375, наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 затверджено «Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Порядок №5).Цей Порядок визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до глави 1 розділу ІІ Порядку № 5: «З метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті і розрізі адміністративно-територіальних одиниць. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Облікові показники, які відображаються в ІКП, залежать від форми обліку, яка передбачена умовами адміністрування відповідного платежу, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі - Перелік форм ІКП). Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду. Податковому органу, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації. ІКП відкривається: за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання осіб (фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, самозайнятих осіб) (основне місце обліку); за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (неосновне місце обліку). ІКП новоствореному платнику засобами інформаційної системи відкриваються на підставі алгоритму визначення платежів, належних йому до сплати. Главою 2 розділу ІІІ Порядку № 5 передбачено: «В інформаційній системі щодекадно формується Журнал сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху. Журнал сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, є доступним підрозділам, що здійснюють облік платежів, адміністрування платежів, контрольно-перевірочні заходи, погашення боргу, адміністративне та судове оскарження. Підрозділи, які здійснюють облік платежів, адміністрування платежів, погашення боргу, контрольно-перевірочні заходи, судове оскарження не пізніше двох робочих днів після формування Журналу сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, підтверджують повноту відображення в інформаційній системі первинних показників за напрямами роботи шляхом встановлення відповідної відмітки. Таким чином, враховуючи вище наведене, здійснення контролю та ведення повноти даних ІКП платників податків закріплено за відповідним територіальним органом ДПС. Враховуючи вищевикладені обставини, станом на дату подання звернень приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. від 25.08.2020 №81/02-14 та від 11.11.2020 №108/02-14 належним адресатом для надання запитуваної інформації потрібно було зазначити територіальний ДПС - Головне управління ДПС у м. Києві. Крім того, звертає увагу суду, оскільки здійснення контролю та ведення повноти даних ІКП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) закріплено за декількома відповідними територіальними органами ДПС, крім Головного управління ДПС у м. Києві необхідно адресувати звернення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. до решти територіальних органів ДПС. Таким чином, ДПС не вбачається порушення та позбавлення права на звернення нотаріусом в рамках відкриття спадкової справи із зазначенням правових підстав до відповідних територіальних органів ДПС, відповідно до Порядку. Іншими словами, не можна відновити порушене право на спадщину, яке не реалізовано повною мірою.
11.06.2021 представником позивачів до Окружного адміністративного суду міста Києва було подано відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що відповідно до положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227, усі права та обов`язки цього органу державної виконавчої влади покладені саме на Державну податкову службу України, яка в свою чергу організовує та направляє роботу її територіальних підрозділів. Крім того, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби» ДПС України визначено правонаступником майна, прав та обов`язків ДФС України у відповідних сферах діяльності. У будь-якому разі, зазначені постанови Кабінету Міністрів України не надавали права центральному органу виконавчої влади чи то ДФС України чи то ДПС України ігнорувати запити приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Литвин А.С., відповіді на які вона не отримала. Також звертає увагу суду на те, що предметом позову не зазначено визнання дій відповідача у ненаданні інформації незаконними чи пов`язаними із порушеннями вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому оцінка правомірності дій відповідача у правовідносинах із позивачами виходить за межі позовних вимог.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2021 у справі №640/7483/21 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у м. Києві.
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825-IX матеріали адміністративної справи №640/7483/21 скеровано за належністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №640/7483/21 надійшла 04.02.2025 та за результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Юркову Е.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/7483/21 та позовну заяву залишено без руху.
Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:
- нових договорів про надання адвокатських послуг, або надати пояснення щодо нового повноважного представника ОСОБА_1 та Шпига Олександра Федоровича, в разі наявності останнього надати суду документи, що підтверджують повноваження на здійснення представництва інтересів позивачів у встановленому законом порядку;
- уточненого позову, для суду та сторін, з зазначенням способу захисту порушених прав, свобод чи інтересів, відповідно до вимог частини першої статті 5 та п. 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, де в прохальній частині позову має бути відображено які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення суб`єкта владних повноважень були ним вчинені (прийняті) та підлягають оскарженню.
Так, на виконання зазначеної ухвали суду, 11.02.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» подано до суду заяву про усунення недоліків, відповідно до якої, позовні вимоги викладені в наступній редакції:
- визнати бездіяльність Державної податкової служби України з ненадання інформації на адвокатський запит адвоката Грабчака В.М., який діє в інтересах спадкоємців померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про суми переплат померлого ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) зі сплати податків та зборів станом на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розрізі виду податкового платежу та органу ДПС за місцем сплати цього податку протиправною;
- зобов`язати Державну податкову службу України надати адвокату Грабчаку В.М., який діє в інтересах спадкоємців померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інформацію про суми переплат померлого ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) зі сплати податків та зборів станом на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розрізі виду податкового платежу та органу ДПС за місцем сплати цього податку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 продовжено розгляд справи №640/7483/21 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 03.04.2020 Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 років.
Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського округу Литвин Анастасією Сергіївною 14.04.2020 відкрито спадкову справу №3/2020, зареєстровану в Спадковому реєстрі за №65756825, означене підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
23.01.2021 адвокатом Грабчаком Віктором Михайловичем було надіслано до Державної податкової служби України адвокатський запит за вих. №1-02/02/21 в якому було прохано направити на поштову адресу адвоката відомості щодо підтвердження наявних переплат померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 платника податків ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) у розрізі виду податкового платежу та органу ДПС за місцем сплати цього податку.
Державною податковою службою на означений адвокатський запит 03.03.2021 було надано відповідь за вих. №4962/6/99-00-12-09-03-06 в якій зокрема було повідомлено, що: «…Статтею 16 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» (далі - Закон № 2657) визначено, що податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України (далі - Кодекс). Статтею 20 Закону № 2657 визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту та з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Правовий режим податкової інформації визначається Кодексом та іншими законами. Платник податків має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов`язків, крім випадків, коли це прямо передбачено законами (п.п. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Кодексу). Посадові особи контролюючих органів зобов`язані не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи (п.п. 21.1.6 п. 21.1 ст. 21 Кодексу). Згідно зі ст.ст. 5, 14 Закону України від 01 червня 2010 року № 2297-VІ «Про захист персональних даних», зі змінами та доповненнями, персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Пунктом 2 ст. 24 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що орган державної влади, якому направлено адвокатський запит, не надає інформацію з обмеженим доступом і копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Отже, оскільки при прийнятті рішення про надання інформації мають забезпечуватись вимоги Конституції України, Закону № 2657, Кодексу, відповідно до яких не допускається безпідставне поширення інформації про особу, інформація щодо зазначеної у запиті особи може бути надана на письмову вимогу суду, оформлену у вигляді ухвали суду про витребування зазначених відомостей, або за наявності письмової згоди осіб, стосовно яких інформація запитується.».
11.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського округу Литвин Анастасією Сергіївною складено довідку за вих. №12/02-14 про те, що після смерті громадянина України ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , було відкрито спадкову справу №3/2020 зареєстровану в Спадковому реєстрі за № 65756825. В ході ведення спадкової справи, 25 серпня 2020 року вих. №81/02-14, а потім повторно листопада 2020 року №108/02-14, було надіслані запити до Головного управління ДФС у м. Києві та до Центру обслуговування платників Головного управління ДФС у м. щодо наявності переплати за податки. Але відповіді не надійшли. Спадкоємцями померлого є громадянин України ОСОБА_4 та громадянин України ОСОБА_5 . Свідоцтво про право на спадщину за законом видати немає можливості, так як сума переплат не підтверджена.
Вважаючи бездіяльність щодо відмови наданні інформації на адвокатський запит адвоката Грабчака В.М., такою, що безпосередньо порушує права спадкоємців, які полягають у прийнятті ними прав ОСОБА_3 на кошти, які надлишково сплачені до державного бюджету та можливість розпорядитися ними, що визначено ст. ст. 1216,1218 Цивільного кодексу України звернулись із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Відповідно до положень ч.1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.
Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.
Згідно із приписами ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Приписами ч.3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про інформацію" Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Згідно із ст. 7 Закону України "Про інформацію" право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Ст. 11 Закону України "Про інформацію" визначено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.
Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про інформацію" податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.
Приписами ст. 20, 21 Закону України "Про інформацію" за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.
Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.
Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.
Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.
Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.
Так, пункт 17.1.9. статті 17 Податкового кодексу України передбачає, що Платник податків має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов`язків, крім випадків, коли це прямо передбачено законами.
Як вже було встановлено судом, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 03.04.2020 Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 років.
Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського округу Литвин Анастасією Сергіївною 14.04.2020 відкрито спадкову справу №3/2020, зареєстровану в Спадковому реєстрі за №65756825, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
Спадкоємцями померлого визначено громадянина України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Видати свідоцтво про право на спадщину за законом означеним особам видати немає можливості, оскільки сума переплат не підтверджена.
Статтею 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частинами 1, 2, 3 статті 1220 Цивільного кодексу України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них.
Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Також, статтею 1296 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Таким чином, з огляду на те, що відповідно до Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а також враховуючи, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин Анастасією Сергіївною встановлено, що спадкоємцями ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і беручи до уваги те, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, суд не вбачає підстав вважати, що запитувана адвокатом інформація стосовно відомостей щодо підтвердження наявних переплат померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 платника податків ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) у розрізі виду податкового платежу та органу ДПС за місцем сплати цього податку, який діє в інтересах спадкоємців є інформацією з обмеженим доступом, на отримання якої потрібна згода померлого.
З матеріалів справи вбачається, що без підтвердження сум переплат нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки немає підстав для включення цих сум до спадкового майна. Відмова ж у наданні такої інформації фактично перешкоджає реалізації права спадкоємців на прийняття спадщини та володіння належними їм активами в порядку спадкування за законом.
Разом із цим, суд звертає увагу, що відповідач не заперечував наявність або існування інформації, запитаної адвокатом, ані у письмовій відповіді на адвокатський запит, ані під час розгляду справи, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Пунктом 2 зазначеної постанови установлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 затверджено зокрема положення про Державну податкову службу України.
Так, відповідно до пунктів 1, 2 означеного положення Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
ДПС у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Відповідно до підпунктів 8, 9, 11, 12, 13, 83, 85 пункту 4 положення про Державну податкову службу України, остання відповідно до покладених на неї завдань: забезпечує достовірність та повноту ведення обліку платників податків (платників єдиного внеску), об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, інших реєстрів, банків і баз даних, ведення яких покладено законодавством на ДПС, а також реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; забезпечує ведення обліку податків, зборів, платежів; здійснює адміністрування податків, зборів, платежів, єдиного внеску, у тому числі проводить відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (платників єдиного внеску); контролює своєчасність подання платниками податків (платниками єдиного внеску) передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів, єдиного внеску; здійснює відомчий контроль за додержанням вимог законодавства, виконанням службових, посадових обов`язків в апараті ДПС, її територіальних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, що належать до сфери її управління; здійснює інші повноваження, визначені законом.
Пунктом 4 положення про Державну податкову службу України визначено, що ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).
Наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, керуючись вимогами Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» і підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок №5).
Відповідно до частин 1,2 розділу ІІ глави 1 Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Облікові показники, які відображаються в ІКП, залежать від форми обліку, яка передбачена умовами адміністрування відповідного платежу, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі - Перелік форм ІКП).
Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.
Податковому органу, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.
за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання осіб (фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, самозайнятих осіб) (основне місце обліку);
за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність (неосновне місце обліку).
ІКП новоствореному платнику засобами інформаційної системи відкриваються на підставі алгоритму визначення платежів, належних йому до сплати.
Згідно частини 7 розділу ІІІ глави 2 Порядку №5 в інформаційній системі щодекадно формується Журнал сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху.
Журнал сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, є доступним підрозділам, що здійснюють облік платежів, адміністрування платежів, контрольно-перевірочні заходи, погашення боргу, адміністративне та судове оскарження.
Підрозділи, які здійснюють облік платежів, адміністрування платежів, погашення боргу, контрольно-перевірочні заходи, судове оскарження не пізніше двох робочих днів після формування Журналу сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, підтверджують повноту відображення в інформаційній системі первинних показників за напрямами роботи шляхом встановлення відповідної відмітки.
Відповідач у відзиві зазначив, що станом на дати направлення звернень приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. від 25.08.2020 №81/02-14 та від 11.11.2020 №108/02-14 належним адресатом для надання запитуваної інформації мало бути відповідне територіальне управління ДПС, а саме Головне управління ДПС у м. Києві. Крім того, з огляду на те, що контроль та ведення повноти даних ІКП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) закріплено за кількома територіальними органами ДПС, на думку відповідача, зазначені звернення мали бути адресовані також і іншим відповідним територіальним органам.
В обґрунтування своєї позиції відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на Порядок №5. Водночас суд звертає увагу на те, що такий порядок був затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021, тобто вже після направлення звернень приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. від 25.08.2020 №81/02-14 та від 11.11.2020 №108/02-14. У зв`язку з цим, положення Порядку №5 не можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли до набрання ним чинності у зв`язку із чим судом відхиляються такі доводи відповідача.
Окрім того, суд вважає за потрібне зазначити, що такі доводи не мають правового значення для розгляду даної справи, оскільки предметом спору в даному випадку є бездіяльність Державної податкової служби України, що полягала у ненаданні відповіді саме на адвокатський запит адвоката Грабчака В.М., який діяв в інтересах спадкоємців померлого ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо сум переплат останнього за ІПН НОМЕР_3 .
Зазначений запит був надісланий на адресу Державної податкової служби України як центрального органу виконавчої влади.
Однак, навіть якщо відповідач вважав, що ведення обліку ІКП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) закріплене за кількома територіальними підрозділами, він не був позбавлений можливості, відповідаючи на адвокатський запит, повідомити про це адвокату, а не відмовляти останньому у наданні інформації, оскільки вважав таку інформацію з обмеженим доступом, на отримання якої потрібна була згода померлого.
Аргумент відповідача про те, що ведення обліку та повноти даних ІКП платників податків здійснюється виключно відповідними територіальними органами, спростовується судом, оскільки Державна податкова служба України здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через створені у встановленому порядку територіальні органи. Як ДПС України, так і її територіальні органи є контролюючими органами в розумінні законодавства, а відтак володіють запитуваною інформацією, зокрема щодо стану обліку та наявності переплат у померлого платника податків ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка була предметом адвокатського запиту.
Також варто зазначити, що у відповіді на адвокатський запит відповідач обмежився загальною вказівкою на те, що інформація та документи, які запитувалися, нібито є інформацією з обмеженим доступом.
Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що Державною податковою службою України вчинено протиправну бездіяльність щодо неналежного розгляду адвокатського запиту адвоката Грабчака В.М., який діє в інтересах спадкоємців померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо надання інформації про суми переплат померлого ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) зі сплати податків та зборів станом на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у розрізі виду податкового платежу та органу ДПС за місцем сплати цього податку.
При цьому, з огляду на обставини справи та враховуючи, що надана у відповідь на адвокатський запит позивача відповідь фактично носить формальний характер та не містить у своєму змісті жодних мотивів і відповідей на порушені позивачем питання, то належним способом захисту порушеного права позивача з урахуванням дискреційних повноважень відповідача на розгляд запиту є зобов`язання Державної податкової служби України повторно розглянути адвокатський запит адвоката Грабчака В.М., який діє в інтересах спадкоємців померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо надання інформації про суми переплат померлого ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) зі сплати податків та зборів станом на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у розрізі виду податкового платежу та органу ДПС за місцем сплати цього податку у встановлені законодавством строки із наданням відповідей на поставлені у такому запиті питання.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Отже, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, сплачений позивачами судовий збір за подачу позовної заяви до суду в розмірі сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо неналежного розгляду адвокатського запиту адвоката Грабчака В.М., який діє в інтересах спадкоємців померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо надання інформації про суми переплат померлого ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) зі сплати податків та зборів станом на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у розрізі виду податкового платежу та органу ДПС за місцем сплати цього податку.
Зобов`язати Державну податкову службу України повторно розглянути адвокатський запит адвоката Грабчака В.М., який діє в інтересах спадкоємців померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо надання інформації про суми переплат померлого ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) зі сплати податків та зборів станом на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у розрізі виду податкового платежу та органу ДПС за місцем сплати цього податку, у встановлені законодавством строки із наданням відповідей на поставлені у такому запиті питання.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 квітня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков