Справа № 420/28395/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/28395/24
Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 , які виразились у відмові виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі 52 426,77грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 6.07.2022р. по 5.07.2024р. він проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та згідно із наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 5.07.2024р. №187 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

7.02.2024р. позивач звернувся до відповідача із рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, однак про результати розгляду повідомлений не був.

12.03.2024р. позивач звернувся із заявою, в якій просив надати відповідь про результати розгляду його рапорту.

Листом від 22.03.2024р. відповідач повідомив позивача про відмову у задоволенні його рапорту про виплату спірної матеріальної допомоги.

Позивач вважає вказану відмову протиправною, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 , які виразились у відмові виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення.

В апеляційній скарзі ВЧ НОМЕР_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач більше 30 днів поспіль перебував на лікуванні в зв`язку з хворобою внаслідок захворювання серцево-судинної системи, яке пов`язане із захистом Батьківщини.

При цьому, суд вказав, що рапорт про виплату матеріальної допомоги позивачем поданий 7.02.2024р., тобто до звільнення зі служби., у зв`язку із чим у нього наявне право на отримання матеріальної допомоги.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 у період з 6.07.2022р. по 5.07.2024р. проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та згідно із витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 6.07.2022р. №187 позивача з 5.07.2024р. виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.5).

Під час проходження служби, 16.08.2023р. ОСОБА_1 безстроково було встановлено 2-гу групу інвалідності, пов`язану із захистом Батьківщини, що підтверджується Довідкою МСЕК Серії 12 ААГ № 504092 (а.с.6).

7.02.2024р. позивач звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 із рапортом, в якому просив виплатити йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

12.03.2024р. позивач, через свого представника, звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати відповідь про результати розгляду його рапорту про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

22.03.2024р. листом за вих.№636/724 відповідач повідомив, що протокольним рішенням комісії з питань звернень військовослужбовців щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань від 19.02.2024р. №672 у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік позивачу відмовлено, оскільки у наданих ним документах не зазначено, що його інвалідність була отримана внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, або що безперервне перебування на лікуванні було пов`язане із захворюванням, отриманим при захисті Батьківщини.

Не погодившись із вказаною відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність дій військової частини у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991р. (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЗУ «Про Збройні Сили України», соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та членів їх сімей здійснюється відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших нормативно-правових актів.

30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), відповідно до якої, серед іншого, затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Згідно із п.2 цієї постанови, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови №704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (в подальшому - державні органи).

Відповідно до абз.3 п.п.1 п.5 Постанови №704, керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

На виконання зазначеної постанови Міністерством оборони України прийнято наказ від 7.06.2018р. №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі - Наказ №260).

Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань врегульована розділом ХХІV Наказу №260.

Відповідно до пунктом 1 Розділу ХХІV Наказу №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 7 Розділу ХХІV Наказу №260, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Отже, підставою виплати цієї грошової допомоги є відповідний рапорт, поданий безпосередньому командиру.

Згідно п.6 рішення Міністра оборони України від 16.01.2024р. №183/уд матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:

онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Відповідно до абз.8 п.6 рішення Міністра оборони України від 16.01.2024р. №183/уд, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується за наявності такої підстави, зокрема безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань серцево-судинної системи.

Як вбачається із матеріалів справи, що до рапорту від 7.02.2024р. позивачем було додано:

- копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №220 від 6.02.2024р. (а.с.43);

- довідку ВЛК №103 від 6.02.2024р. (а.с.43 зворотній бік);

- копію посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни №074389 від 24.08.2023р. (а.с.43 зворотній бік).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №220 від 6.02.2024р., ОСОБА_1 був госпіталізований до відділення інтервеційної кардіології та реперфузійної терапії КНП «Міська клінічна лікарня № 10» з повним діагнозом:

Артеріальна гіпертензія ІІ ст., ступінь АГ 2, ризик 4, кризовий перебіг.

Неускладнені гіпертензивні кризи за церебральним типом (04.01.2024, 09.01.2024, 12.01.2024). Гіпертензивна нейроангіопатія сітківки.

ІХС. Стенокардія напруги І ФК. Стенозуючий атеросклероз вінцевих артерій. (КАГ 2019, 07.06.2023) Стан після стентування ПКА - 1 стент 2019 р. та повторне стентування ПКА (1DES 07.06.2023) СН І ст. зі зб ФВ (61%) ФК II (NYHA).

Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з переважним ураженням у ВББ (гіпоплазія лівої хребетної артерії). Стійка вестибулопатія. Нестенозуючий атеросклероз прецеребральних артерій. Остеохондроз поперекового відділу хребта, ускладнений протрузіями L3-S1. Хронічна люмбалгія, м`язово-тонічний синдром, помірне порушення функцій хребта.

Двобічний коксартроз ІІ ст. без порушення функцій. Облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок. Стан після балонної ангіопластики та стенування зовнішньої здухвинної артерії (07.06.2023).

ХАН ІІ ст. Двобічна полісегментарна Covid-асоційована пневмонія, важкий перебіг, III клінічна група. ЛН 0 ст.

Хронічний простатит IIІВ. Синдром хронічної тазової болі, перебував на лікуванні (виписаний) по 6.02.2024р..

При цьому, згідно із висновком ВЛК КНП «МКЛ№10» ОМР, що підтверджується довідкою №103 від 6.02.2024р., позивач встановлено діагноз:

- Двобічна полісегментарна Covid-асоційована пневмонія, важки перебіг, ІІІ клінічна група. ЛН 0ст.

- Артеріальна гіпертензія ІІст., ступінь АГ 2, ризик 4, кризовий перебіг. Неускладнені гіпертензивні кризи за церебральним типом (04.01.2024р., 09.01.2024р., 12.01.2024р.). Гіпертензивна нейроангіопатія сітківки. ІХС. Стенокардія напруги І ФК. Стенозуючий атеросклероз вінцевих артерій. (КАГ 2019р., 12.01.2023р.). СН Іст. зі зб. ФВ (61%) ФК ІІ (NYHA).

- Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Також у довідці зазначено, що по закінченню зазначеного лікування він потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що згідно із довідкою до акта огляду МСЕК №504092 від 16.08.2023р. позивачу безстроково встановлено другу групу інвалідності, захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини, ОСОБА_1 має право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, не передбачена переліком підстав в Окремому дорученні судова колегія вважає безпідставним, оскільки посилання на відповідну довідку не було окремою підставою, на яку посилався позивач для задоволення позовних вимог.

При цьому, апеляційний суд вважає слушним зауваження суду першої інстанції, що про факт наявності у ОСОБА_1 другої групи інвалідності, захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини, не могло бути невідомо голові комісії ВЧ НОМЕР_1 з питань з розгляду звернень військовослужбовців щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка розглядала рапорт позивача від 7.02.2023р. (Протокол засідання комісії, затверджений 19.02.2024р. (а.с.42), який обіймає посаду заступника командира частини з морально-психологічного забезпечення та який, згідно абзацу 10 статті 73 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний знати потреби і запити особового складу, вживати заходів для вирішення скарг і задоволення заяв, підтримувати зв`язок із сім`ями військовослужбовців, піклуватися про їх здоров`я, харчування, поліпшення матеріально-побутового становища особового складу.

Що стосується тверджень військової частини про необхідність підтвердження спірних обставин відповідними медичними документами (виписним епікризом, довідкою про захворювання, постановою ВЛК), то колегія суддів вважає, що позивачем надано достатній перелік документів для підтвердження права на отримання виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду постановлене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

О.А. Шевчук