Справа № 500/780/25
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/780/25

17 квітня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

ОСОБА_1 (далі - позивачка), в інтересах якої діє адвокат Волинець Сергій Анастасович, звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач 2), в якому просила, ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.11.2024 № 62 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, з врахуванням заробітної плати померлого годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській здійснити з 16.04.2024 ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням заробітної плати померлого годувальника за період з квітня 1993 по вересень 2007 згідно з довідками про заробітну плату від 20.04.2012 № 11/1676, від 20.04.2012 № 11/1677, від 20.04.2012 № 11/1678, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка звернулася до відповідача з заявою про перехід на інший вид пенсії та її перерахунок, з урахуванням судового рішення у справі № 500/2989/24, яке набрало законної сили. На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 500/2989/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянута заява позивачки від 16.04.2024, здійснено розрахунок спірного стажу померлого годувальника із врахуванням періоду з 01.01.1992 по 14.09.2007, набутого на території рф. Однак, рішенням від 08.11.2024 № 62 Головне управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовило позивачці у здійсненні перерахунку пенсії та не врахувало заробітну плату померлого годувальника за період з квітня 1993 по вересень 2007 на підставі виданих йому довідок про заробітну плату від 20.04.2012 № 11/1676, № 11/1677, № 11/1678, оскільки зазначені довідки не підтверджено первинними документами, що й слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подано відзив на позов, заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування заперечень представник вказав, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 500/2989/24 повторно розглянуто заяву позивачки щодо перерахунку пенсії та перехід на інший вид, проведено розрахунок стажу померлого годувальника із врахуванням періоду з 01.01.1992 по 14.09.2007. Щодо можливості врахування заробітної плати за період з квітня 1993 по вересень 2007 згідно з довідками про заробітну плату від 20.04.2012 № 11/1676, від 20.04.2012 № 11/1677, від 20.04.2012 № 11/1678 зазначено, що в матеріалах електронної пенсійної справи наявні вищезазначені довідки про заробітну плату, проте дані довідок не підтвердженні первинними документами. Підтвердження довідок про заробітну плату здійснюється шляхом перевірки відповідності сум заробітної плати первинними документами, зазначеними у довідках. З урахуванням зазначеного органи Пенсійного фонду України станом на сьогодні позбавлені можливості в повному обсязі вжити заходи щодо отримання даних для перевірки довідок про заробітну плату з російської федерації. З наведених підстав, у зв`язку із не підтвердженням первинними документами нарахування заробітної плати відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачці було відмовлено в перерахунку пенсії (арк. справи 43- 46).

Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано додаткові пояснення, у яких представником зазначено, що суд першої інстанції у справі № 500/2989/24, питання порядку обчислення заробітної плати за період з квітня 1993 по вересень 2007 року, згідно з довідок № 11/1676 від 20.04.2012, № 11/1677 від 20.04.2012, № 11/1678 від 20.04.2012 не розглядав, та у резолютивній частині рішення зобов`язань щодо врахування їх при розрахунку пенсії позивачки, на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, не покладав. Враховуючи, що у представлених позивачкою до органів Пенсійного фонду для перерахунку пенсії довідках № 11/1676 від 20.04.2012, № 11/1677 від 20.04.2012, № 11/1678 від 20.04.2012, наявні лише відомості про суму заробітної плати за період з квітня 1993 по вересень 2007 року, та не містять жодних відомостей про здійснення з нарахованих сум заробітної плати відрахувань (сплату страхових внесків) до Пенсійного фонду російської федерації, та які не містять підтвердження первинними документами, тому вважає, що відсутні підстави для здійснення з їх врахуванням перерахунку пенсії позивачки відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З врахуванням наведеного, будь-яких порушень прав позивачки на пенсійне забезпечення, зокрема щодо порядку проведення перерахунку пенсії та її виплати, органи Пенсійного фонду у своїх діях не вбачають (38 -42).

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 17.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзивів на позовну заяву.

Копію ухвали суду від 17.02.2025 про відкриття провадження у справі доставлено відповідачам через електронний кабінет 17.02.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Інших заяв, в тому числі по суті справи, на адресу суду не надходило.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 24.11.2023 отримує пенсію по втраті годувальника за померлим чоловіком, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

16.04.2024 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-1V), із врахуванням стажу та заробітної плати померлого годувальника, набутого на території російської федерації.

За принципом екстериторіальності вказану заяву передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

За результатами розгляду вказаної заяви, 23.04.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняло рішення № 62 про відмову в перерахунку (арк. справи 18 зворот).

Дане рішення мотивоване тим, що з 01.01.2023 російська федерація в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Тому на осіб, і які працювали в росії після 01.01.1992, не поширюються норми Угоди щодо врахування при призначенні (перерахунку) пенсії російського стажу та заробітку.

Не погодившись з таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 23.04.2024 № 62 про відмову в перерахунку пенсії позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 № 500/2989/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 23.04.2024 № 62. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2024 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 500/2989/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянута заява позивачки від 16.04.2024, здійснено розрахунок спірного стажу померлого годувальника із врахуванням періоду з 01.01.1992 по 14.09.2007, набутого померлим годувальником на території російської федерації. Однак, рішенням від 08.11.2024 № 62 Головного управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовлено позивачці у здійсненні перерахунку пенсії та не враховано заробітну плату померлого годувальника за період з квітня 1993 по вересень 2007 на підставі виданих йому довідок про заробітну плату від 20.04.2012 № 11/1676, № 11/1677, № 11/1678, оскільки зазначені довідки не підтверджено первинними документами (арк. справи 9).

Довідками виданими ООО "Газпром добича Ямбург" від 20.04.2012 № 11/1676, від 20.04.2012 № 11/1677, від 20.04.2012 № 11/1678 підтверджено відомості нарахованої заробітної плати померлого годувальника позивачки за період роботи з квітня 1993 по вересень 2007 включно (арк. справи 23 - 25).

Позивачка не погодившись з оскаржуваним рішенням суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.11.2024 № 62, вважає його протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист, звернулась до суду із цим позовом.

Мотивувальна частина

Предметом спору у даній справі по суті є рішення відповідача 1 про відмову у перерахунку пенсії у разі втрати годувальника відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Статтею 37 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Статтею 1 Закону № 1058-ІV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною першою статті 40 Закону № 1058-ІV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність.

Частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994, ратифікованої Законом України від 11.07.1995 № 290/95-ВР, трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачали, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

У свою чергу, відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із статтею 20 Закону № 1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону № 1058-IV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Страхові внески є умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 11.10.2023 у справі № 340/1454/21.

Водночас Верховний Суд у постанові від 28.01.2025 № 620/3530/22 сформував такий правовий висновок: відсутність інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації та неможливість їх підтвердження не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії за віком стажу роботи, набутого на підприємствах російської федерації, який підтверджений належними доказами, зокрема записами трудової книжки.

Виходячи зі змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку, у свою чергу, нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Як слідує із довідок, поданих позивачкою, у них не вказано суми сплати страхових внесків за спірні періоди роботи до пенсійного фонду російської федерації.

Водночас, суд звертає увагу на те, що позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо обов`язкового порядку взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків та належної сплати страхових внесків, а відтак, несплата страхувальником страховим внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 17.07.2019 у справі № 144/669/17, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.

Як вказано вище, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при призначенні пенсії.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах, зокрема, від 31.10.2018 у справі № 459/955/15-а, від 27.02.2018 у справі № 361/4899/17, від 12.06.2018 у справі № 686/4998/15.

Оскільки годувальник позивачки працював у російській федерації в той час, коли усі вищевказані міжнародні договори були чинні, рішенням суду йому зараховано спірні періоди роботи на території російської федерації, у пенсійного органу не було підстав для неврахування довідок при призначенні пенсії.

Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до абзацу 5 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1, особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Додатком 5 до Порядку № 22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій.

За змістом вказаної форми довідка повинна містити, зокрема, штамп органу, що видав довідку; ПІБ особи, якій довідка видана; суми заробітної плати та період, за який вона нарахована; підставу видачі довідки; ПІБ, посада та підпис уповноважених осіб.

Судом встановлено, що довідкою виданою ООО "Газпром добича Ямбург" від 20.04.2012 № 11/1676, від 20.04.2012 № 11/1677, від 20.04.2012 № 11/1678 підтверджено відомості нарахованої заробітної плати померлого годувальника позивачки за період роботи з квітня 1993 по вересень 2007 включно.

Подані позивачкою довідки про розмір заробітної плати померлого годувальника мають вказані вище реквізити та дають можливість ідентифікувати період роботи померлого годувальника позивачки, роботодавця та отриману заробітну плату.

Як слідує з вказаних довідок страхові внески за спірні періоди нараховувалися та сплачувалися у пенсійний фонд російської федерації у відповідності до законодавства.

Зміст вказаних довідок свідчить, що такі довідки видані на основі первинних документів (особових рахунків).

Суд зазначає, що вказані довідки підписані відповідальними особами підприємства, на них проставлені печатки відповідного підприємства. Також ці довідки містить адресу місцезнаходження підприємства, яке видало вказані довідки.

Доказів, які б свідчили про недостовірність вищевказаних довідок відповідачами суду не надано. При цьому, відповідачами не заперечується їх достовірність.

З огляду на наведене, суд вважає що такі довідки відповідають вимогам законодавства, оскільки видані на підставі особових рахунків, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалася виплата заробітної плати позивачу, суми заробітної плати, відрахування із заробітної плати, а також містить інформацію щодо місцезнаходження і адреси підприємства, яким видано такі довідки.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що відповідач 1 протиправно не врахував для обчислення пенсії позивачки заробітну плату померлого годувальника згідно з довідками від 20.04.2012 № 11/1676, від 20.04.2012 № 11/1677, від 20.04.2012 № 11/1678.

За наведених обставин, суд вважає належним та ефективним способом захисту порушеного права позивачки шляхом зобов`язання здійснити перерахунок розміру призначеної пенсії та провести виплату такої пенсії із застосуванням заробітної плати померлого годувальника за період з квітня 1993 по вересень 2007 згідно з довідками про заробітну плату від 20.04.2012 № 11/1676, від 20.04.2012 № 11/1677, від 20.04.2012 № 11/1678.

Висновки за результатами розгляду справи

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, спірне рішення якого стало підставою для звернення позивачки з цим позовом до суду, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн сплачений згідно з квитанцією № 72122054 від 05.02.2025.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.11.2024 № 62 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, з врахуванням заробітної плати померлого годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській здійснити з 16.04.2024 ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням заробітної плати померлого годувальника за період з квітня 1993 по вересень 2007 згідно з довідками про заробітну плату від 20.04.2012 № 11/1676, від 20.04.2012 № 11/1677, від 20.04.2012 № 11/1678, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, 4, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.