Справа № 300/8886/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/8886/24 пров. № А/857/6999/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційні скарги Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року, прийняте суддею Скільським І.І. у місті Івано - Франківську, у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю - фірма «Траян» до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

ТОВ - фірма «Траян» (надалі ТОВ, позивач) звернулося з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (надалі Виконавчий комітет, відповідач), Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради (надалі Департамент, відповідач) про визнання протиправною бездіяльність Виконавчого комітету та Департаменту, яка полягає у не розгляді поданої ТОВ заяви про внесення змін до Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №185-51.1-01 від 19.11.2015 про встановлення поверховості - 11 поверхів; встановлення граничної висоти - 42 метри; зобов`язання Виконавчого комітету та Департаменту внести заявлені ТОВ зміни до Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (надалі МУО) №185-51.1-01 від 19.11.2015, а саме: змінити поверховість будівлі з «10 поверхів» на «11 поверхів», та встановити граничну висоту будівлі - «42 метри».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Департаменту, яка полягає у не розгляді поданої ТОВ заяви від 28.05.2024 про внесення змін до Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №185-51.1-01 від 19.11.2015 про встановлення поверховості - 11 поверхів; зобов`язання Департаменту внести заявлені ТОВ згідно заяви від 28.05.2024 зміни до Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №185-51.1-01 від 19.11.2015, а саме: змінити поверховість будівлі з «10 поверхів» на «11 поверхів». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд виходив з того, що зміни до МУО вносяться за заявою замовника органом, що надав такі містобудівні умови та обмеження, а у разі видачі МУО, які не відповідають поданій заяві про їх видачу, та/або законодавству у сфері містобудування - за рішенням суду.

Суд звернув увагу, що уповноважений орган містобудування та архітектури не уповноважений самостійно визначати намір забудови.

Відповідач 22.11.2024 затверджуючи містобудівні умови та обмеження не врахував наміри замовника в частині визначення поверховості багатоквартирного житлового будинку, які в свою чергу не суперечать вимогам містобудівного законодавства, що і не заперечується відповідачами.

Суд визнав безпідставними доводи відповідачів про те, що Закон №3038-VI в чинній редакції не зобов`язує зазначати у містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єкта будівництва умови щодо поверховості об`єкта будівництва, оскільки відсутність такого обов`язку стосується МУО, що видаються чи були видані після втрати чинності Порядку №109, тобто після 26.12.2017.

Суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання Департамент внести заявлені ТОВ згідно заяви від 28.05.2024 зміни до МУО забудови земельної ділянки №185-51.1-01 від 19.11.2015, а саме: змінити поверховість будівлі з «10 поверхів» на «11 поверхів».

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет та Департамент подали апеляційні скарги. Вважають, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі Виконавчий комітет зазначає, що Генеральним планом села Микитинці визначено можливість будівництва багатоквартирних будинків з максимальною поверховістю 9 поверхів, а тому наміри забудови з поверховістю 11 поверхів не відповідають Генеральному плану села Микитинці.

Вказані обмеження випливають також із чинного законодавства України. Зокрема, відповідно до ст. 95 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти), в т. ч. і ріка Бистриця Надвірнянська, підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

З огляду на те, що Генеральний план села Микитинці 2018 є містобудівною документацією на місцевому рівні, відповідно до якої повинно здійснюватися використання земель житлової та громадської забудови території села та цією документацією встановлено обмеження щодо поверховості об`єкта будівництва, а детальний план території не розроблявся, відтак Департаментом правомірно внесено зміни в частині граничнодопустимої висотності будинків, будівель та спору «42 метри», а поверховість у «10 поверхів» залишена без змін. Встановлення поверховості «11 поверхів» суперечить вимогам містобудівної документації на місцевому рівні - Генеральному плану села Микитинці.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким повністю відмовити в позові.

Департамент в апеляційній скарзі покликається на те, що на час подання позивачем заяви про внесення змін до МУО, порядок надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва та внесення змін до них змінився.

Натомість, наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства 07.07.2011 №109 «Про затвердження Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст» втратив чинність на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 06.11.2017 № 289.

Відповідно до внесених змін від 22.11.2024 до містобудівних умов і обмежень за № 185-51.1-01 від 19.11.2015 змінено показник гранично допустимої висотності будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України), як встановлено в пункті 4 частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який складає «42 м».

Звернувшись до суду, позивач вважає, що всупереч статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Департамент не вніс заявлені змовником зміни до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки № 185-51.1-01 від 19.11.2015, зокрема щодо встановлення поверховості «11 поверхів», і стверджує, що бездіяльність Департаменту щодо невнесення змін, а саме невстановлення поверховості «11 поверхів», є протиправною.

Апелянт наголошує, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» в чинній редакції, зокрема стаття 29, яка регулює порядок видачі містобудівних умов і обмежень та встановлює їх склад, не передбачає визначення містобудівними умовами і обмеженнями поверховості об`єкта будівництва. Більше того, частина 3 статті 29 вказаного Закону чітко встановлює, що перелік зазначених умов є вичерпним.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою повністю відмовити у позові.

ТОВ «Траян» у відзиві звертає увагу, що в процесі розгляду справи судом першої інстанції відповідачі не заявляли, що зміна поверховості з «10 поверхів» на «11 поверхів» у МУО забудови земельної ділянки № 185-51.1-01 буде суперечити вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Позивач надав суду Довідку ТОВ «Архітрав 21» №4-11/24 від 19.11.2024, у якій зазначено, що «проектування замовником будівництва будівлі поверховістю «11 поверхів» граничною висотою «42 метри» не суперечить Генеральному плану міста Івано-Франківська, містобудівній документації на місцевому рівні, нормам ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки», нормам ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». В суді першої інстанції ця обставина жодним чином не ставилась під сумнів відповідачами.

Зазначає, що твердження відповідача про те, що Генеральним планом села Микитинці ніби то визначено можливість будівництва багатоквартирних будинків з максимальною поверховістю тільки «9 поверхів», суперечить виданим ним же Містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки № 185-51.1- 01 від 19.11.2015.

Просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі Договору оренди землі, укладеного 09 вересня 2022 між Івано-Франківською міською радою і ТОВ - фірма «Траян» (а.с.6-7), та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.10.2022 (а.с.8), в строковому платному користуванні (оренді) ТОВ перебуває земельна ділянка кадастровий номер :15:003:0021, площею 2,9985 га, яка знаходиться в м. Івано-Франківську, с. Микитинці, вул. Декабристів (район річки Бистриці Надвірнянської), з цільовим призначенням «для іншої житлової забудови (код 02.07)».

19 листопада 2015 за реєстраційним № 185-51.1-01 Департамент містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради видав ТОВ Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки с. Микитинці, вул. Декабристів (район річки Бистриці Надвірнянської), об`єкт будівництва - багатоквартирний житловий будинок з закладами громадського призначення (друга черга) (а.с.8-10).

Розділ «Містобудівні умови та обмеження» зазначених містобудівних умов містить пункт 1, відповідно до якого гранично допустима висота будівель: умовна висота - 35,0 м; відповідно до пункту 3 максимально допустима щільність населення (для житлової забудови): 450 люд/га (для житлового кварталу); мінімальна розрахункова площа для окремого житлового будинку поверховістю 9-12 пов. 12,2 -12,0 кв.м./люд. (ДБН360-92** пункт 3.8* примітка 1).

Розділ «Загальні дані» зазначених містобудівних умов містить зокрема, пункт 3 «наміри забудови»: будівництво багатоквартирного житлового будинку з закладами громадського призначення;

- пункт 9 «Посилання на містобудівну документацію: генеральний план населеного пункту, план зонування, детальний план території та рішення про їх затвердження (у разі наявності)»: - Генеральний план міста, розроблений державним інститутом проектування міст «Дніпромісто» в 1991 «Коригування в 2000 на розрахунковий термін до 2026»; Генеральний план с. Микитинці, затверджений із змінами 39 сесією 6-го демократичного скликання Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 19.02.2015;

- пункт 11 «Основні техніко-економічні показники об`єкта будівництва», відповідно до підпункту 1 якого заявлена замовником будівництва поверховість будівлі становить «10» (десять) поверхів.

28 травня 2024 через застосунок «Дія» ТОВ направило у Департамент заяву про внесення змін до містобудівних умов та обмежень, яким просило внести у Містобудівні умови та обмеження № 185-51.1-01 від 19.11.2015 наступні зміни: поверховість «11 поверхів»; гранична висота «42 метри» (а.с.11-13).

12.11.2024 ТОВ звернулося до відповідачів із заявою в якій просило повідомити про результати розгляду заяви від 28.05.2024 щодо внесення змін до МУО № 185-51.1-01 від 19.11.2015.

Наказом Департаменту за №174 від 22.11.2024 затверджено МУО для проектування об`єкта будівництва багатоквартирного житлового будинку з закладами громадського призначення (друга черга) в с. Микитинці, вул. Декабристів (район річки Бистриці Надвірнянської) за реєстраційним № 185-51.1-01 від 19 листопада 2015, відповідно до яких гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд «42 метри», поверховість «10 поверхів» (а.с.61-62).

Законом, який визначає правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 (далі як і раніше - Закон №3038-VI).

Згідно з частиною другою статті 5 Закону №3038-VI вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у комплексних планах, генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій, про що зазначено у частині першій статті 25 Закону №3038-VI.

Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них (частина 1 статті 16 Закону №3038-VI).

Пунктами 2, 3, 9 частини першої статті 1 Закону №3038-VI визначено, що генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Згідно з частинами першою-другою статті 17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.

Забудова територій врегульована статтею 26 Закону №3038-VI, згідно якої суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів (частина 2 цієї статті).

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (частина 4 статті 26 Закону №3038-VI).

За правилами частини п`ятої статті 26 Закону №3038-VI проектування та будівництво об`єктів власниками або користувачами земельних ділянок розпочинається з отримання замовником або проектувальником вихідних даних.

Основними складовими вихідних даних, відповідно до частини 1 статті 29 Закону №3038-VI, є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Згідно з частинами другою-п`ятою статті 29 Закону №3038-VI фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Містобудівні умови та обмеження містять:

1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 1-1) ідентифікатор об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів нового будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва до видачі містобудівних умов та обмежень); 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України); 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до Повітряного кодексу України, зони, встановлені відповідно до законодавства за результатами визначення рівнів ризиків виникнення надзвичайних ситуацій, відображені у містобудівній документації); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Саме у містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки, спеціально уповноважений суб`єкт владних повноважень має викласти свої вимоги до планування майбутнього будівництва на відповідних земельних ділянках. Тобто, орган, який видає містобудівні умови та обмеження, безпосередньо у самому документі визначає всі планувальні обмеження.

Водночас містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не є документом дозвільного характеру, вони не дають право на забудову земельної ділянки, на виконання будівельних робіт. Основною метою надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є, передусім, визначення відповідності намірів забудови діючий містобудівній документації та визначення основних, передбачених державними будівельними нормами вимог, на підставі яких в подальшому має розроблятись проектна документація на будівництво об`єкту.

Невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.

Недотримання замовником цієї умови є самостійною та достатньою підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.

Відтак, отриманню містобудівних умов та обмежень (далі як і раніше МУО) передує визначення (встановлення) відповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Разом з цим, Законом №3038-VI передбачено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду (частина 8 статті 29 цього Закону).

Закон №3038-VI визначає умови внесення змін до містобудівних умов та обмежень, однак правові підстави для внесення змін до МУО не конкретизує.

Правовою підставою внесення змін до МУО може бути, зокрема, зміна намірів забудови, однак якщо ці зміни не суперечать вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Своєю чергою, оцінка відповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації належить відповідним уповноваженим органами містобудування та архітектури.

Відтак, положення частини восьмої статті 29 Закону №3038-VI слід розуміти так, що зміни до МУО вносяться за заявою замовника органом, що надав такі містобудівні умови та обмеження, а у разі видачі МУО, які не відповідають поданій заяві про їх видачу, та/або законодавству у сфері містобудування - за рішенням суду.

Водночас, намір забудови визначається винятково замовником і такий намір у МУО може бути змінено виключно за його заявою.

Уповноважений орган містобудування та архітектури не уповноважений самостійно визначати намір забудови.

Як встановлено судом, позивач звернувся 28 травня 2024 через застосунок «Дія» до Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради із заявою про внесення змін до містобудівних умов та обмежень, яким просило внести у МУО № 185-51.1-01 від 19.11.2015 наступні зміни: поверховість «11 поверхів»; гранична висота «42 метри».

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 19.07.2022, земельна ділянка за кадастровим номером № :15:003:0021, яка знаходиться в с. Микитинці, вул. Декабристів (район річки Бистриці Надвірнянської) є землею житлової та громадської забудови, цільове призначення 02.07. для іншої житлової забудови (а.с.17).

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що згідно довідки ТОВ «Архітрав 21» №4-11/24 від 19.11.2024 (а.с.22) Генеральним планом міста Івано-Франківська та містобудівною документацією на місцевому рівні (затвердженими текстовими та графічними матеріалами з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій м. Івано-Франківська) на території м. Івано-Франківськ с. Микитинці, вул. Декабристів (район річки Бистриці Надвірнянської) не встановлені обмеження по висоті будівель. Проектування замовником будівництва будівлі поверховістю «11 поверхів» граничною висотою «42 метри» не суперечить Генеральному плану міста Івано-Франківська, містобудівній документації на місцевому рівні, нормам ДБН В.2.2-12:2019 «Планування і забудова території».

Колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції дана обставина не ставилась під сумнів відповідачами. Натомість, основна мотивація щодо відмови внести зміни щодо поверховості була такою, що Закон № 3038-VI (ч.5 ст.29) вже не зобов`язує зазначати у містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єкта будівництва умови щодо поверховості об`єкта будівництва, а їх розділ «техніко-економічні показники», у тому числі поверховість будівлі, визначає саме замовник будівництва.

Покликання апелянтів на те, що зміна у МУО поверховості багатоповерхового будинку з «10 поверхів» на «11 поверхів» суперечить вимогам містобудівної документації на місцевому рівні - Генеральному плану села Микитинці, протирічить як фактичним обставинам справи, та і попереднім рішенням відповідачів у цій же справі.

Так, 19 листопада 2015 за реєстраційним № 185-51.1-01 Департамент видав ТОВ - фірма «Траян» Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки с. Микитинці, вул. Декабристів (район річки Бистриці Надвірнянської), об`єкт будівництва - багатоквартирний житловий будинок з закладами громадського призначення (друга черга).

Розділ «Містобудівні умови та обмеження» зазначених містобудівних умов містить пункт 1, відповідно до якого гранично допустима висота будівель : умовна висота - 35,0 м.

Розділ «Загальні дані» зазначених містобудівних умов містить пункт 11 «Основні техніко-економічні показники об`єкта будівництва», відповідно до підпункту 1 якого заявлена замовником будівництва поверховість будівлі становить 10 (десять) поверхів.

Апеляційний суд звертає увагу, що 17 жовтня 2013 ТОВ - фірма «Траян» згідно

Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ІФ 73 вже ввело в експлуатацію першу чергу цього ж будівельного об`єкту - «Багатоквартирні житлові будинки з приміщеннями громадського призначення (корпуси №1, 2, 3)», місцезнаходження якого вул. Декабристів, 58 с. Микитинці Івано-Франківської міської ради (пункт 11 Декларації), кількість поверхів якого : 11 + мансарда (пункт 13 Декларації), що підтверджується копією такої Декларації, долученої до відзиву.

Декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ІФ 73 прийнята і зареєстрована належним чином Інспекцією ДАБК в Івано- Франківській області, ніякої невідповідності поверховості «11 поверхів + мансарда» містобудівній документації на місцевому рівні не відмічалось.

Як зазначалось вище, 28 травня 2024 через застосунок «Дія» ТОВ направило у Департамент заяву про внесення змін; до містобудівних умов та обмежень, яким просило внести у МУО № 185-51.1-01 від 19.11.2015 наступні зміни: поверховість «11

поверхів»; гранична висота «42 метри».

Після подання позивачем в суд позовної заяви у даній справі, наказом

Департаменту за № 174 від 22.11.2024 була частково задоволена заява позивача про внесення

змін до містобудівних умов; Містобудівні умови та обмеження № 185-51.1-01

від 19.11.2015 цим наказом були частково змінені, а саме : було встановлено

граничну висоту будівлі - «42 метри». Разом з тим, поверховість будівлі з «10

поверхів» на «11 поверхів» наказом змінена не була.

Колегія суддів погоджується із покликанням позивача на те, що твердження відповідача про те, що Генеральним планом села Микитинці ніби то визначено можливість будівництва багатоквартирних будинків з максимальною поверховістю тільки 9 поверхів, суперечить виданим ним же Містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки № 185-51.1- 01 від 19.11.2015, пунктом 11 «основні техніко-економічні показники об`єкта будівництва» якого поверховість будівлі встановлена 10 (десять) поверхів.

Покликання Департаменту на те, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» в чинній редакції, зокрема стаття 29, яка регулює порядок видачі містобудівних умов та обмежень та встановлює їх склад, не передбачає визначення містобудівними умовами і обмеженнями поверховості об`єкта будівництва», прямо суперечить його ж твердженню про те, що зміна у «Містобудівних умовах та обмеженнях» поверховості багатоповерхового будинку з «10 поверхів» на «11 поверхів» буде суперечити вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Таким чином, збільшення висоти будівлі та залишення поверховості в силі не відповідатиме містобудівній документації на місцевому рівні. Та суперечитиме принципу «належного урядування».

Покликання апелянтів на пояснювальну записку до Генерального плану села Микитинці, та Фрагмент схеми генерального плану села Микитинці є безпідставним, оскільки зазначені документи не містять жодних обмежень щодо будівництва багатоквартирних будинків у селі Микитинці - ні по поверховості, ні по висоті.

У Пояснювальній записці до Генерального плану села Микитинці описана лише констатація існуючого на 2006 - 2007 роки фактичного стану проектних рішень: на час розроблення генерального плану села іншими проектними установами вже розроблені проекти забудови масивів - 9-поверхової забудови; одноповерхової садибного типу; одно-двоповерхової та багатоквартирної житлової забудови. Опис існуючих проектів (намірів забудови) не означає заборону на подальшу розробку інших проектних рішень.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», Микитинецька сільська рада увійшла до складу Івано-Франківської територіальної громади з адміністративним центром - місто Івано-Франківськ.

Станом на 2006 село Микитинці адміністративно та територіально відносилося до міста Івано-Франківська (село міського підпорядкування), тому обмеження щодо поверховості в ньому діяли такі ж, як і в м. Івано-Франківську. Згідно пункту 6.1.3 ДБН Б.2.2-12:2019 («Планування і забудова територій»), максимально допустима висота (поверховість) визначається від чисельності населення та класифікації населеного пункту, з врахуванням встановлених обмежень щодо охорони культурної спадщини; у містах чисельністю понад 100 тис. осіб - висотність багатоквартирної житлової забудови встановлюється містобудівною документацією.

Прямого встановлення або обмеження висотності або поверховості багатоквартирних будинків у Пояснювальній записці до Генерального плану села Микитинці, та у його графічній частині немає.

Пояснювальна записка до Генерального плану села Микитинці, Фрагмент схеми генерального плану села Микитинці, та лист від 07.02.2025 р. № 11.1-07/35 Департаменту містобудування та архітектури (відповідача у цій же справі) не доводять тверджень відповідачів про невідповідність будівництва 11-поверхового будинку містобудівній документації на місцевому рівні.

Оскільки прямих обмежень щодо поверховості Генеральний план с. Микитинці не містить, належним та допустимим доказом у справі з приводу того, чи суперечить Генеральному плану села Микитинці внесення до «Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки в с. Микитинці на вул. Декабристів (район річки Бистриці Надвірнянської)» № 185- 51.1-01 від 19.11.2015 змін щодо поверховості будівлі з «10 поверхів» на «11 поверхів» повинен бути висновок будівельно-технічної експертизи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що жоден з відповідачів не заявляв клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки в с. Микитинці на вул. Декабристів (район річки Бистриці Надвірнянської)» № 185-51.1-01 від 19.11.2015 містять техніко-економічні показники запланованого об`єкту будівництва, зокрема поверховість, які були включені замовником будівництва до «Містобудівних умов» на виконання вимог «Порядку надання містобудівних умов та обмежень», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011.

Надалі з частини 5 статті 29 Закону № 3038-VI була виключена вимога про необхідність зазначення у Містобудівних умовах та обмеженнях наміру забудови замовника щодо поверховості об`єкта будівництва.

Відповідно до частини 8 статті 29 Закону № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.

Намір забудови визначається винятково замовником забудови, і такий намір забудови, зокрема намір щодо поверховості об`єкта, може бути змінений у Містобудівних умовах та обмеженнях: виключно за заявою замовника будівництва, що і встановлено частиною 8 статті 29 Закону № 3038-VI. Уповноважений орган містобудування та архітектури не уповноважений самостійно визначати намір забудови замовника будівництва.

Всупереч твердженню Департаменту про те, що Закон № 3038-VI (ч. 5 статті 29) не зобов`язує зазначати у містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єкта будівництва умови щодо поверховості об`єкта будівництва, відповідач у змінених наказом № 174 від 22.11.2024 «Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єкта будівництва» № 185-51.1-01 від 19.11.2015, зазначив (залишив) у них умову щодо поверховості об`єкта будівництва - «10 поверхів», проігнорувавши при цьому вимогу (заяву) замовника будівництва про зміну намірів забудови з «10 поверхів» на «11 поверхів».

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

З приводу покликання апелянта на втручання у дискреційні повноваження, колегія суддів зазначає наступне.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії не є втручанням у дискреційні повноваження, оскільки відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

В даному випадку у Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради немає вибору між декількома варіантами правомірних управлінських рішень. Відтак суд дійшов правильного висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання внести заявлені ТОВ - фірма «Траян» згідно заяви від 28.05.2024 зміни до МУО забудови земельної ділянки №185-51.1-01 від 19.11.2015, а саме: змінити поверховість будівлі з «10 поверхів» на «11 поверхів», що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 січня 2021 у справі № 826/10851/18.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відтак, апеляційний суд не надає оцінки судовому рішенню в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційні скарги Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі №300/8886/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
М. А. Пліш