Справа № 160/22266/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/22266/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 року (суддя Ніколайчук С.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 01.10.2024 року) у адміністративній справі №160/22266/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати до страхового стажу період роботи, період виплати допомоги по безробіттю, зобов`язання призначити пенсію за віком починаючи з дати подачі заяви про призначення пенсії, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту відповідач 2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.09.2021 року №96 щодо відмови їй в призначенні та виплаті пенсії за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до її страхового стажу період роботи з 19.01.1979 року по 01.08.1979 року, період виплати допомоги по безробіттю з 14.08.2008 року по 08.08.2009 року згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити їй пенсію за віком починаючи з дати подачі заяви про призначення пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.09.2021 року №96 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за віком; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 19.01.1979 року по 01.08.1979 року, період виплати допомоги по безробіттю з 14.08.2008 року по 08.08.2009 року згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2021 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт заначив, що суд першої інстанції не врахував, що позов поданий з пропущенням строку звернення до суду, оскільки рішення про відмову у призначення пенсії за віком №96 прийняте 28.09.2021 року; період робот з 19.01.1979 року по 01.08.1979 року не зараховано, оскільки в записі про звільнення з роботи відсутній номер наказу та дата його видання; період виплати допомоги по безробіттю з 14.08.2008 року по 0808.2009 року не зараховано, оскільки не коректний запис у трудовій книжці; ОСОБА_1 не підтвердила вказаний період роботи належними документами.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.09.2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким 28.09.2021 року прийнято рішення №96 про відмову в призначенні пенсії. В обґрунтування вказаного рішення відповідачем зазначено: -вік заявника 60 років; необхідний стаж ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років; страховий стаж особи становить 25 років 06 місяців 19 днів; за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 19.01.1979 року по 01.08.1979 року, оскільки в записі про звільнення з роботи відсутній номер наказу та дата його видання; період виплати допомоги по безробіттю з 14.08.2008 року по 08.08.2009 року, оскільки не коректний запис в трудовій книжці. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення від 28.09.2021 року №96 про відмову в призначенні пенсії позивачу не надсилало. 09.07.2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом про результати розгляду заяви про призначення пенсії. Листом від 17.07.2024 року № 96 зазначене рішення надіслано відповідачем-1 на адресу ОСОБА_1 . Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 від наявні наступні записи щодо роботи у спірних періодах: з 19.01.1979 року по 01.08.1979 року працювала вихователем у Солонянському дитячому комбінаті № 1 (записи трудової книжки № НОМЕР_2 ); з 14.08.2008 року по 08.08.2009 року отримувала допомогу по безробіттю. Записи скріплені печатками підприємств та підписами відповідальних осіб. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався частинами 1, 2 ст.24, ч.1 ст.26, ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; статтями 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; пунктами 2.13, 2.25 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Державного комітету Ради міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати від 20.06.1974 року №162 (далі - Інструкція № 162) (чинної на момент виникнення спірних правовідносин щодо періоду роботи позивача з 02.07.1984 року по 01.10.1991 року); пу.18 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 656 від 06.09.1973 року «Про трудові книжки робітників та службовців»; п.2.4, 2.14 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58; п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки» від 27.04.1993 року №301; ст.25, ч.3 ст.28, п. «з» ч.1 ст.30 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин); ст.22, п.12 ч.1 ст.31 Закону України від 02.03.2000 року №1533-III «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин щодо періоду отримання допомоги по безробіттю) та прийшов до висновку про те, що наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу; ОСОБА_1 не несе відповідальності за заповнення та зберігання трудових книжок; не належний порядок заповнення трудової книжки з вини відповідальної особи підприємства не може бути підставою для обмеження права особи на призначення пенсії. З метою ефективного захисту прав ОСОБА_1 , суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати належний орган призначення пенсії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2021 року про призначення пенсії за віком. Суд вважав, що, оскільки, Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення по суті заяви, відтак відповідальним за опрацювання заяви та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області і саме його рішення оскаржується в судовому порядку, відтак на останнього має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.09.2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Встановлено, що за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 28.09.2021 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та прийнято рішення №96 про відмову в призначенні пенсії. Як вбачається з тексту рішення пенсійного органу, вік ОСОБА_1 60 років; необхідний стаж ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років; страховий стаж особи становить 25 років 06 місяців 19 днів; за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 19.01.1979 року по 01.08.1979 року, оскільки в записі про звільнення з роботи відсутній номер наказу та дата його видання; період виплати допомоги по безробіттю з 14.08.2008 року по 08.08.2009 року, оскільки не коректний запис в трудовій книжці.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення від 28.09.2021 року №96 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 не надсилало.

Встановлено, що 09.07.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат О.І. Хомич звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом про результати розгляду заяви позивача про призначення пенсії та листом від 17.07.2024 року № 96 зазначене рішення надіслано пенсійним органом на адресу ОСОБА_1 .

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2025 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати належним чином завірену копію заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22.09.2021року та доданих документів, що подавалися разом із заявою; докази своєчасності направлення ОСОБА_1 копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.09.2021 року № 96 або докази інформування про результати розгляду заяви про призначення пенсії; запропоновано ОСОБА_1 надати докази поважності пропуску строку звернення до суду з позовом.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано копію довідки від 09.09.2021 року №27/21 КЗ культури «Солонянський центр культури та дозвілля» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області про те, що ОСОБА_1 дійсно працювала на посаді техпрацівника з 03.06.1985 року (наказ від 03.06.1985 року №160); по 22.09.1987 року (наказ від 22.09.1987 року №24); довідки про заробітну плату за цей період; копію довідки від 17.09.2021 року №75 Споживчого товариства Солонянського району про те, що ОСОБА_1 (Полюх) працювала на хлібокомбінаті в серпні 1979 року, з вересня 1981 року по травень 1985 року в заготконторі з вересня 1979 року по березень 1980 року; в ТРТ Солонянської райспоживспілки з вересня 1987 року по травень 1991 року; копію заяви про призначення пенсії за віком від 22.09.2021 року.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області направило копію форми ОК-5, згідно якої ОСОБА_1 сплачувалися єдині страхові внески за період січень-липень 2008 року та квітень 2009 року; копії заяв ОСОБА_1 про призначення пенсії від 04.01.2024 року; від 07.02.2024 року; копію акта перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії №0400-011002-1/21857 від 18.10.2024 року, згідно якого встановлено розбіжності з даними відомостей нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період її праці в Споживчому товаристві Солонянського району з серпня 1979 року по серпень 1984 року.

Встановлено, що доказів своєчасного направлення ОСОБА_1 копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.09.2021 року № 96 не надано.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 записи щодо роботи у спірних періодах: з 19.01.1979 року по 01.08.1979 року працювала вихователем у Солонянському дитячому комбінаті № 1 (записи трудової книжки № НОМЕР_2 ); з 14.08.2008 року по 08.08.2009 року отримувала допомогу по безробіттю.

Відповідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст.24, ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до п. 2.25 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Державного комітету Ради міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати від 20.06.1974 року № 162 запис про звільнення в трудовій книжці працівника проводиться з додержанням наступних правил: в графі 1 ставиться порядковий номер запису; в графі 2 дата звільнення; в графі 3 причина звільнення; в графі 4 зазначається, на підставі чого внесений запис, - наказ (розпорядження), його дата та номер.

Відповідно до п. 18 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 656 від 06.09.1973 року «Про трудові книжки робітників та службовців» відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

Згідно до п. 2.4 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки» від 27.04.1993 року №301 за порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу для обчислення пенсії зараховується період одержання допомоги по безробіттю. Підставою для зарахування періоду до 1 січня 2004 року є записи у трудовій книжці, внесені органом державної служби зайнятості населення.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу; записи скріплені печатками підприємств та підписами відповідальних осіб. ОСОБА_1 не несе відповідальності за заповнення та зберігання трудових книжок; не належний порядок заповнення трудової книжки з вини відповідальної особи підприємства не може бути підставою для обмеження права особи на призначення пенсії. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2021 року про призначення пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 року у адміністративній справі №160/22266/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.А. Олефіренко