Справа № 440/6667/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 р. Справа № 440/6667/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2025, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, повний текст складено 17.01.25 по справі № 440/6667/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області №05 від 29 травня 2024 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу» з часу звернення, 22 травня 2024 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області від 29.05.2024 №05 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 22.05.2024, з урахуванням висновків суду. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що аналіз положень частини першої статті 37 Закону №3723 дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889 займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом №889 мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058. Вказує, що пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 передбачено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 особам, які: 1) досягли необхідного пенсійного віку; 2) мають відповідний страховий стаж (для чоловіків 35 років); 3) не отримують пенсію, призначену відповідно до Закону №3723; 4) на день набрання чинності Законом № 889 (01.05.2016) займають посади державної служби мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, або на день набрання чинності Законом №889 мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016. Звертає увагу, що згідно з пунктом 3 Постанови №1409, яка набрала чинності 01.01.2024, з метою упорядкування праці державних службовців державних органів на основі класифікації посад Кабінет Міністрів України постановляє, що схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій та рівнів державних органів у 2023 році та положень про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою від 18.01.2017 №15 «Питання оплати працівників державних органів» не застосовується до державних органів, що провели класифікацію посад державної служби. Зауважує, що за результатом аналізу документів, наданих ОСОБА_1 , встановлено, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця не відповідає вимогам Постанови №1409. Вважає, що Головним управлінням правомірно прийнято рішення про відмову у переведенні позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 без змін. Зазначає, що основним аргументом апеляційної скарги є посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 не надала довідку про заробітну плату, яка б відповідала встановленій законом формі, бо довідка про заробітну плату, що надана нею для призначення пенсії за віком на підставі Закону №889, не відповідає Постанові №1409. При цьому, відповідач взагалі не бере до уваги прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік». Вказує, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 класифікація посад державних службовців не проводилась, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.06.2024 №10/782. Стверджує, що після звернення до суду ОСОБА_1 отримала з ІНФОРМАЦІЯ_2 довідку № 10/782 від 12.06.2024 про обґрунтування неможливості надання їй довідки про складові заробітної плати з урахуванням Постанови №1409, з тих підстав, що класифікація посад державних службовців не проводилась відповідно до вимог пункту 23, 21 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Звертає увагу, що довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 №10/782 не могла бути подана до суду разом із позовною заявою з поважних причин, але вона підтверджує ту обставину, що класифікація посад державних службовців за останнім місцем роботи ОСОБА_1 не проводилась з підстав, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком з 13.04.2024 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

22.05.2024 позивачка звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про перехід на пенсію за іншим Законом, а саме, з пенсії за віком, призначеної в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про державну службу» №889-VII від 10.12.2015.

До вказаної заяви позивачкою додано такі документи: паспорт № НОМЕР_1 , довідки про заробітну плату (спецпенсії) №9/2/1236, №1235, №1440, №1339, №1670, довідку про прийняття на роботу №22, довідку про підтвердження стажу державної служби № 155.

Відповідно до принципу екстериторіальності заява позивачки розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.05.2024 №05 позивачці відмовлено в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу», оскільки заявниця не досягла 62-річного віку.

Новим рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.05.2024 №05 позивачці відмовлено в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу» у зв`язку з відсутністю правових підстав згідно абзацу 3 п.1.7 Порядку №22-1, оскільки заявниця надала довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка не відповідає вимогам Постанови №1409 від 29.12.2023. В рішенні також зазначено, що для призначення пенсії за віком згідно статті 25 Закону України «Про державну службу» необхідно надати нову довідку про складові заробітної плати, які діють з 01.01.2024.

Відповідно до пояснень позивачки, викладених в уточненій позовній заяві від 17.06.2024, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.05.2024 №05 про відмову в переході з одного виду пенсії на інший у зв`язку з недосягненням заявниці 62 річного віку вилучено з пенсійної справи.

Суд також враховує, що відповідно до наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.05.2024 №05 про відмову в переході на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з підстав недосягнення ОСОБА_1 62-річного віку у матеріалах пенсійної справи відсутнє.

Отже, наявне одне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.05.2024 №05 про відмову в переході на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу», обґрунтоване відсутністю правових підстав згідно абзацу 3 п.1.7 Порядку №22-1, оскільки заявниця надала довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка не відповідає вимогам Постанови №1409.

Позивачка, вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області №05 від 29.05.2024 про відмову в переході з пенсії за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», звернулася до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області від 29.05.2024 №05, яке підлягає скасуванню.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 22.05.2024, з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058-IV).

За змістом пункту 1 ч.1 ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

За приписами ч.1 ст.9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 ст.10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №899-VІІІ, який набув чинності 01.05.2016 (далі по тексту Закон №889-VIII).

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У відповідності до ст.37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу вищевказаного вбачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі по тексту - Порядок №622).

Відповідно до пункту 2 Порядку №622 згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII «Про державну службу»:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі (п.4 Порядку №622).

Згідно з п.5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу», затверджені Постановою №1-3.

Такими довідками є: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Спірним у даній справі є питання наявності правових підстав для переведення позивачки з пенсії за віком, призначеної в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Судом установлено, що трудовий стаж позивачки на державній службі становить 31 рік 2 місяці 23 дні, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.03.2024 №155 про підтвердження стажу державної служби ОСОБА_1 у зв`язку з досягненням граничного віку ІНФОРМАЦІЯ_4 та для призначення пенсії державного службовця.

Таким чином, на дату набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (01.05.2016), позивачка мала понад 20 років стажу державної служби та понад 30 років страхового стажу.

На дату звернення позивачки до пенсійного органу із заявою про переведення її із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», позивачці виповнилося 60 років.

Отже, позивачка набула право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відмовляючи позивачці в переході з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», зазначило, що позивачкою надано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України №1409 від 29.12.2023, і для призначення пенсії за віком згідно зі статтею 25 Закону України «Про державну службу» позивачці необхідно надати нову довідку про складові заробітної плати, які діють з 01.01.2024.

Колегія суддів звертає увагу, що з 01.01.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» від 29.12.2023 №1409, якою затверджено такі, що додаються: схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році; перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.

Пунктом 4 цієї Постанови установлено, що:

- схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів», не застосовуються до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби;

- під час переведення державних службовців на інші посади державної служби застосовується перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. №15 «Питання оплати праці працівників державних органів», для визначення підкатегорії посади державної служби, необхідної для встановлення рівнозначності посади.

Згідно з пунктом 4 Постанови ця постанова набирає чинності з 01.01.2024.

Колегія суддів зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році», на яку посилається відповідач в спірному рішенні, не містить норми про зміну (скасування) порядку визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям, у тому числі, внесення змін (скасування) до Порядку №622, не містить заборони врахування довідок, виданих за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 №1-3, натомість регламентує питання оплати праці державних службовців у 2024 році.

Крім того, Постанова №1409 визначає, що схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів», не застосовуються лише до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби.

З листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.06.2024 №10/782 встановлено, що у ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підпорядкований Міністерству оборони України, класифікація посад державних службовців не проводилась.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою разом із заявою про призначення/перерахунок пенсії подано довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на квітень 2024 року, видану за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, яка була чинною на час подання відповідної заяви (втратила чинність 13.11.2024 на підставі Постанови Пенсійного фонду №30-1 від 18.09.2024).

Листом Пенсійного фонду України від 08.07.2024 №28287-30684/К-03/8-2800/24 на скаргу позивачки повідомлено, що складові заробітної плати державних службовців державних органів, які провели класифікацію посад державної служби, та умови оплати праці державних службовців у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, визначені пунктами 12, 13 Прикінцевих положень Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Також Пенсійним фондом України зауважено, що роз`яснення щодо періоду врахування складових заробітної плати за посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності в державному органі відповідних посад державної служби) державного органу, що здійснив класифікацію посад державної служби, можливо надати після внесення відповідних змін до Порядку №622. В листі також зазначено, що Пенсійним фондом України погоджено із зауваженнями проєкт постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», якою враховані зміни в оплаті праці державних службовців державних органів, які з 01.01.2024 провели класифікацію посад державної служби.

Відтак, враховуючи те, що зміни до Порядку №622 та до постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця» не були внесені на час звернення позивачки із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, посилання відповідача в рішенні від 29.05.2024 №05 на необхідність надання нової довідки про складові заробітної плати, які діють з 01.01.2024, є безпідставними. Натомість, органом Пенсійного фонду підлягає врахуванню подана позивачкою довідка про заробітну плату.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 29.05.2024 № 05 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Враховуючи те, що позивачка звернулася із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» 22.05.2024, їй має бути призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 22.05.2024.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивачки, колегія суддів вважає, що для прийняття рішення про призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, тому погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 22.05.2024, з урахуванням висновків суду.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги відповідача про правомірність відмови позивачці у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з наданням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка не відповідає вимогам Постанови №1409, є безпідставними.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 по справі № 440/6667/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий