Справа № 640/2978/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 рокусправа № 640/2978/22
зал судових засідань № 2

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Яськів В.Ю.,

за участю:

представника позивача Некрасова О.С.,

представників відповідача Пізняк О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач), в якій просить стягнути з Державної податкової служби України середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду у справі №826/18679/15 у розмірі 1 235 039,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що рішенням Окружного адміністративного сулу міста Києва від 15.06.2020 у справі №826/18679/15 поновлено ОСОБА_1 у ДПС України на посаді, рівнозначній посаді заступника директора департаменту - начальника Управління податку на прибуток підприємств Департаменту оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міндоходів. Рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання. Втім, таке рішення виконано лише 23.12.2021. Тому, період з 15.06.2020 по 23.12.2021 позивачка вважає затримкою виконання рішення про поновлення її на роботі, що дає підстави вимагати від відповідача виплату середнього заробітку за весь цей період. Наведене і зумовило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2022 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом (пункт 3 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX).

Згідно з Додатком 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва справу № 640/2978/22 визначено розглядати Львівському окружному адміністративному суду.

Ухвалою від 21.02.2025 суддя Львівського окружного адміністративного суду прийняв адміністративну справу до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити. Вказав, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 у справі № 826/18679/15 задоволено. Зокрема: визнано протиправним та скасовано наказ в.о. Голови Комісії з реорганізації Міністерства доходів і зборів України від 16 червня 2015 року №552-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 у Державній податковій службі України на посаді, рівнозначній посаді заступника директора департаменту начальника управління податку на прибуток підприємств Департаменту оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міністерства доходів і зборів України.

Звертає увагу, що цим рішенням суду ОСОБА_1 не поновлювалася на конкретній посаді. За визначенням, наведеним у статті 2 статті 2 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», рівнозначна посада посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів. У зв`язку з цим, на виконання судового рішення І інстанції, з урахуванням визначення поняття рівнозначної посади відповідно до Закону № 889, ДПС України прийнято наказ від 28.12.2020 № 1503-о, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту правової роботи з 17 червня 2015 року, та вже згодом наказ від 23.12.2021 № 2457-о «Про переведення ОСОБА_1 ». Отже, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2020 у справі № 826/18679/15 виконане шляхом видання ДПС України саме наказу від 28.12.2020 № 1503-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 ».

Також відповідач зазначає, що правомірність поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту правової роботи відповідно до наказу ДПС від 28.12.2020 №1503-о на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2020 у справі № 826/18679/15 підтверджується низкою взаємопов`язаних судових рішень, зокрема у справі №640/3538/21 щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2020 № 826/18679/15.

З урахуванням викладеного відповідач вважає, що рішення суду І інстанції було виконано не 23.12.2021, а 28.12.2020, що підтверджується також і доданою позивачкою копією трудової книжки (запис № 55 від 28.12.2020). Отже, починаючи з часу поновлення ОСОБА_1 на посаді відповідно до наказу ДПС від 28.12.2020 № 1503-о, який враховуючи вищезазначене є належним виконанням судового рішення, не може вважатися часом затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2020 у справі № 826/18679/15, з огляду на положення статті 236 КзПП України.

Також звертає увагу, що ОСОБА_1 в трудових відносинах з ДПС України не перебувала, проте їй виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 червня 2015 року по 15 червня 2020 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2020 у справі № 826/18679/15, в якому визначено середньоденний розмір заробітної плати у розмірі 157 гривень 31 коп. Тому відповідач вважає, що саме такий розмір середньоденної заробітної плати повинен враховуватись при обрахунку розміру середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 у справі № 826/18679/15 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. Голови Комісії з реорганізації Міністерства доходів і зборів України від 16 червня 2015 року №552-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 у ДПС України на посаді, рівнозначній посаді заступника директора департаменту начальника управління податку на прибуток підприємств Департаменту оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міністерства доходів і зборів України; стягнуто з ДПС України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 червня 2015 року по 15 червня 2020 року в сумі 196 794,81 грн; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 у ДПС України на посаді, рівнозначній посаді заступника директора департаменту - начальника Управління податку на прибуток підприємств Департаменту оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міндоходів звернуто до негайного виконання.

На виконання вказаного судового рішення ДПС України прийнято наказ від 28.12.2020 № 1503-о, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту правової роботи з 17 червня 2015 року.

Суд також встановив, що 29.12.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64004338 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Однак, на підставі наказу ДПС № 1503-о від 28.12.2020 «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 » постановою державного виконавця від 13.01.2021 виконавче провадження ВП № 64004338 закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2021 у справі № 640/3538/21 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державна податкова служба України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії: визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Кузьменка О.С. від 13.01.2021 про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 826/18679/15, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва про поновлення ОСОБА_1 у Державній податковій службі України на посаді, рівнозначній посаді заступника директора департаменту начальника управління податку на прибуток підприємств Департаменту оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міністерства доходів і зборів України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2021 у справі № 640/3538/21 апеляційні скарги Державної податкової служби України та Міністерства юстиції України задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В подальшому, на підставі поданої заяви ОСОБА_1 від 22.12.2021 позивачку наказом ДПС України «Про переведення ОСОБА_1 » переведено на посаду директора Департаменту управління ризиками з 23.12.2021.

Також, постановою Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 826/18679/15, касаційну скаргу Державної податкової служби України задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі №826/18679/15 у частині поновлення ОСОБА_1 в Державній податковій службі України на посаді, рівнозначній посаді заступника директора департаменту - начальника Управління податку на прибуток підприємств Департаменту оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міністерства доходів і зборів України скасовано. Прийнято у цій частині нове рішення, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту - начальника Управління податку на прибуток підприємств Департаменту оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міністерства доходів і зборів України. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі №826/18679/15 залишено без змін.

Наказом ДПС України від 24.12.2021 № 2460-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 » на виконання постанови Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №826/18679/15 за позовом ОСОБА_1 : Скасовано накази ДПС від 28.12.2020 № 1503-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 » та від 23.12.2021 № 2457-о «Про переведення ОСОБА_1 »; Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту начальника Управління податку на прибуток підприємств Департаменту оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міністерства доходів і зборів.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду від 15.06.2020, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 15.06.2020 по 22.12.2021 у розмірі 1 235 039,92 грн.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 5-1 Кодексу Законів про працю України (далі КЗпП України) установлено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з положеннями ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Пунктом 3 ч.1 ст.371 КАС України встановлено, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Згідно з п.34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Добровільне виконання рішення суду боржником є його законодавчо встановленим обов`язком, який не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 в справі №760/9521/15-ц і суд не вбачає підстав для відступу від цієї правової позиції у справі, що розглядається.

Між тим суд враховує, що вимушеним прогулом є час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Положення ст.236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання заробітної плати чи неможливості працевлаштуватись.

Суд встановив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 у справі № 826/18679/15 задоволено. Зокрема, поновлено ОСОБА_1 у Державній податковій службі України на посаді, рівнозначній посаді заступника директора департаменту начальника управління податку на прибуток підприємств Департаменту оподаткування та контролю об`єктів і операцій Міністерства доходів і зборів України. В цій частині рішення суду підлягало негайному виконанню.

Водночас, це рішення не виконувалося відповідачем до 28.12.2020, коли наказом ДПС України від 28.12.2020 № 1503-о поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту правової роботи з 17 червня 2015 року. Відповідачем не надано суду жодних аргументованих пояснень щодо причин такого тривалого зволікання у виконанні судового рішення про поновлення позивачки на роботі, а також не обґрунтовано поважність причин такої бездіяльності.

За таких обставин суд вважає підставними доводи позивачки про протиправну затримку виконання відповідачем рішення суду про поновлення її на роботі з 15.06.2020 по 27.12.2020. Тому, відповідно до вимог ст.236 КЗпП України ОСОБА_1 має право на виплату середнього заробітку за весь цей період затримки виконання рішення суду.

Водночас суд не бере до уваги доводи позивачки про протиправну затримку виконання відповідачем судового рішення №826/18679/15 у період з 28.12.2020 по 22.12.2021, оскільки згідно з даним трудової книжки НОМЕР_1 та розрахункових листів за вказаний період, ОСОБА_1 перебувала на посаді директора Департаменту правової роботи та отримувала у цей період заробітну плату.

При цьому, наказом керівника ДПС України від 23.12.2021 №2457-о, на який посилається позивачка, її було переведено на посаду директора Департаменту управління ризиками з 23.12.2021, а не поновлено на цій посаді. Підставою переведення ОСОБА_1 на іншу посаду була власноручно написана нею заява від 22.12.2021, а не рішення суду.

Щодо розміру середнього заробітку, який належить виплатити позивачці за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, суд враховує таке.

Згідно з ст.27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995 (далі Порядок №100).

Відповідно до абз. 1, 3 п. 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Абзацом 4 п. 2 Порядку №100 визначено, що якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Пунктом 8 Порядку №100 установлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Оскільки суд дійшов висновку, що рішення суду від 15.06.2020 у справі №826/18679/15 виконане відповідачем 28.12.2020, про що свідчать наявний у справі наказ від 28.12.2020 № 1503-о, періодом затримки виконання відповідачем рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі є період з 15.06.2020 по 27.12.2020 включно.

Суд враховує, що в силу вимог п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 №13 Пленуму Верховного Суду України, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Суд звертає увагу, що позивачкою жодними доказами не обґрунтовано розмір заявленої нею до стягнення суми середнього заробітку. Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2020 у справі № 826/18679/15 визначено середньоденний розмір заробітної плати позивачки, який становить 157,31 грн.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому саме цей розмір середньоденної заробітної плати позивачки береться судом до уваги при розрахунку суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Оскільки кількість робочих днів за період з 15.06.2020 по 27.12.2020 (включно) становить 136 днів, відтак розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі становить 21 394,16 грн (157,31 грн х 136 день).

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що за таких обставин у цій справі наявні підстави для задоволення позову частково. А саме необхідно стягнути з ДПС України області за ст.236 КЗпП України на користь позивачки середню заробітну плату за затримку виконання судового рішення в частині поновлення на роботі за період з 15.06.2020 по 27.12.2020 в сумі 21 394,16 грн з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору у даній категорії справ в силу п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак згідно з ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 15.06.2020 по 27.12.2020 в розмірі 21 394 (двадцять одна тисяча триста дев`яносто чотири) гривні 16 копійок з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 14.04.2025.

Суддя Р.І. Кузан