Справа № 160/26235/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/26235/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 року (суддя Озерянська С.І., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 06.12.2024 року) у адміністративній справі №160/26235/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі по тексту відповідач 2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення від 09.09.2024 року №50 відповідача 2 про відмову їй у призначенні пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року; зобов`язати відповідача 1 повторно розглянути її заяву від 02.09.2024 року про призначення пенсії за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року; зарахувати період роботи з 18.04.2005 року по 02.09.2024 року на посаді бункерувальника, як робітника зайнятого дробленням, помелом, сортуванням та збагаченням руди чорних металів, до пільгового стажу за Списком № 1; з 02.09.2024 року призначити, нарахувати та виплатити їй пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.09.2024 року №50 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків суду, наведених в даному рішенні.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №1, ОСОБА_1 виповнилося 48 років 09 місяців, 15 днів; загальний стаж складає 22 роки, 1 місяців, 19 днів, стаж за Списком №1 1 рік, 1 місяць, 08 днів; ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю пільгового стажу. Апелянт зазначив, що в трудовій книжці не зазначено про характер виконуваної роботи, про зайнятість на роботі повний день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються період роботи, відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 45 років, 02.09.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, яка розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та прийнято рішення від 09.09.2024 року №50, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку 50 років та відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1; вік заявниці 48 років 09 місяців 15 днів, страховий стаж особи становить 22 роки 11 місяців 19 днів, пільговий стаж за Списком №1 становить 1 рік 1 місяць 8 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди. Щодо позовної вимоги про зарахування періоду роботи з 18.04.2005 року по 02.09.2024 року на посаді бункерувальника, як робітника зайнятого дробленням, помелом, сортуванням та збагаченням руди чорних металів, до пільгового стажу за Списком № 1, суд врахував, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 03.09.1993 року встановлено що ОСОБА_1 в спірні періоди: запис від 10.03.2004 року - прийнята на дробильну фабрику бункерувальником 2 розряду Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» на підставі розпорядження 235 від 09.03.2004 року; запис від 27.07.2007 року переведена на дробильну фабрику бункерувальником 3 розряду основної виробничої дільниці №2 на підставі розпорядження № 2677 від 26.07.2007 року; запис від 17.08.2010 року - переведена в гірничий департамент бункерувальником 3 розряду змінного персоналу, основної виробничої дільниці №2 на підставі розпорядження № 389 від 17.08.2010 року. Згідно розрахунку стажу форми РС-право вбачається, що період роботи з 18.04.2005 року по 02.09.2024 року не враховано до пільгового стажу за Списком 1. Відповідно до форми ОК - 5 ОСОБА_1 , у 2004 - 2006 роках визначений код підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1. Згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску органам Пенсійного фонду України, встановлено наступні коди підстав та відповідні їм назви посад та робіт. ЗПЗ013А1: Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Враховуючи дані форми ОК (відомості по спеціальному стажу) ОСОБА_1 , страхувальник зазначав код підстави для обліку спецстажу у спірний період виключно ЗП 3013 А1, що відноситься до списку №1. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався п. «а» ст.13, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у редакції чинній до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ч.2 ст.114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; рішення Конституційного Суду України від 23.012020 року №1-р/2020; пунктами 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, пунктами 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383; Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, яким передбачена посада бункерувальника, як робітника зайнятого дробленням, помелом, сортуванням та збагаченням руди чорних металів, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного)двооксиду кремнію. Суд врахував довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №55-679 від 19.04.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 працювала повний робочий день в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Дробильна фабрика виробництво підготовка руд у період з 10.03.2004 року по 17.04.2005 року бункерувальником, як робітником зайнятим дробленням, помелом, сортуванням та збагаченням руди чорних металів, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, що передбачено Списком № 1, розділ ІІ, підрозділ а, пункт 2а-3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36. В інші періоди робіт, що дають право на призначення пенсії за Списком №1 не виконувала. Всього за вищевказаний період відпрацьовано за списком №1 1 рік 1 місяць 8 днів та прийшов до висновку про те, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Суд вважав, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для ОСОБА_1 закону. На думку суду, пенсійний орган дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для призначення пенсії, оскільки рішення про відмову в призначенні пенсії, прийнято не на підставі Конституції та діючого законодавства, оскільки, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії при досягненні 45-річного віку у відповідності до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Суд врахував дані форми ОК (відомості по спеціальному стажу) ОСОБА_1 , страхувальник зазначав код підстави для обліку спецстажу у спірний період виключно ЗП 3013 А1, що відноситься до списку №1; те, що Списком №1 передбачена посада бункерувальника, як робітника зайнятого дробленням, помелом, сортуванням та збагаченням руди чорних металів, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного)двооксиду кремнію. Суд врахував, що на момент прийняття рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.09.2024 року №50, ОСОБА_1 не було надано до пенсійного органу уточнюючої довідки, яка б підтвердила наявність у спірні періоди стажу роботи на пільгових умовах, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; пенсійним органом було зараховано частину роботи з 10.03.2004 року по 17.04.2005 року до пільгового стажу за списком №1 на підставі пільгової довідки від 19.04.2024 року, в той час як ОСОБА_1 не змінювала ні місце роботи, ні займану нею посаду. Інформація з довідки ОК-5 містить відомості по спеціальному стажу у 2004 році- 9 місяців 22 дні, у 2005 році- 3 місяці 17 днів, у 2006 році- 4 місяці, що свідчить про наявність розбіжностей у даних трудової книжки з наданою роботодавцем пільговою довідкою та сплаченими останнім внесками. Суд прийшов до висновку про те, що пенсійним органом не надано оцінку всім наявним документам, не використано передбачених чинним законодавством механізм для витребування додаткових документів та встановлення необхідних обставин. Оскаржуване рішення прийнято необґрунтовано та передчасно, без надання оцінки та зазначення в ньому підстав неврахування спірних періодів до пільгового стажу позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.09.2024 року №50 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах, а належним способом захисту є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків суду, наведених в даному рішенні.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 45 років, 02.09.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Встановлено, що заява ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності 09.09.2024 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та прийнято №50, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку 50 років та відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1. Згідно тексту рішення пенсійного органу вік ОСОБА_1 48 років 09 місяців 15 днів, страховий стаж 22 роки 11 місяців 19 днів, пільговий стаж за Списком №1 1 рік 1 місяць 8 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди.

Відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», (у редакції чинній до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Встановлено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII (набув чинності з 01.04.2015 року), віковий ценз для жінок збільшено до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу.

Встановлено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017 року Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (набрав чинності 01.10.2017 року) доповнений ст.114, згідно із п. 1 ч. 2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Встановлено, що Рішенням Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 було визнано неконституційними положення п. а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Відповідно до п.3 Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 застосуванню підлягає п. а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції: для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам».

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при наявності одночасно редакції ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-рп/2020, пенсійний орган мав застосувати положення п. а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-рп/2020, як більш сприятливої для особи.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 03.09.1993 року встановлено, що ОСОБА_1 працювала в спірні періоди: запис від 10.03.2004 року - прийнята на дробильну фабрику бункерувальником 2 розряду Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» на підставі розпорядження №235 від 09.03.2004 року; запис від 27.07.2007 року переведена на дробильну фабрику бункерувальником 3 розряду основної виробничої дільниці №2 на підставі розпорядження № 2677 від 26.07.2007 року; запис від 17.08.2010 року - переведена в гірничий департамент бункерувальником 3 розряду змінного персоналу, основної виробничої дільниці №2 на підставі розпорядження № 389 від 17.08.2010 року.

Відповідно до форми ОК - 5 за ОСОБА_1 сплачувалися єдині соціальні внески.

Трудова книжка ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 03.09.1993 року не містить відповідних записів про характер і час виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи тощо, в ній не зазначено про зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Встановлено, що нею до пенсійного органу подано уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №55-679 від 19.04.2024 року ОСОБА_1 працювала повний робочий день в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Дробильна фабрика виробництво підготовка руд у період з 10.03.2004 року по 17.04.2005 року бункерувальником, як робітником зайнятим дробленням, помелом, сортуванням та збагаченням руди чорних металів, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, що передбачено Списком № 1, розділ ІІ, підрозділ а, пункт 2а-3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36. В інші періоди робіт, що дають право на призначення пенсії за Списком №1 не виконувала. Всього за вищевказаний період відпрацьовано за списком №1 1 рік 1 місяць 8 днів.

Вказаний період зараховано пенсійним органом до пільгового стажу за Списком №1, що підтверджується розрахунком стажу форми РС-право. Згідно записам трудової книжки ОСОБА_1 не змінювала ні місце роботи, ні займану нею посаду.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду першої інстанції що належним способом захисту є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків суду, наведених в даному рішенні.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 року у адміністративній справі №160/26235/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.А. Олефіренко