Справа № 240/14201/22
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності

17 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/14201/22

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши у письмовому провадженні заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01 квітня 2022 року підвищення до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 квітня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року. У задоволенні решти вимог відмовлено.

08 квітня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду.

У поданій заяві заявниця зазначає про те, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01 квітня 2022 року здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії за проживання на територіях радіоактивного забруднення у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідно до закону на 01 січня календарного року. Це рішення суду набрало законної сили. На підставі цього рішення було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження Підрозділом примусового виконання рішень. З 01 січня 2025 року пенсійний орган припинив виконання рішення суду. В рамках виконавчого провадження заявницею було подано скаргу й листом Управління забезпечення примусового виконання рішень повідомлено про те, що на адресу боржника направлено вимогу про виконання рішення суду, яка, як зазначає заявниця, залишилась без виконання.

Вважаючи вжитими усі заходи примусового виконання рішення суду органами ДВС заявниця звернулась з цією заявою до суду.

09 квітня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області через підсистему "Електронний суд" подало клопотання, у якому просить суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року у справі № 240/14201/22. Зазначає, що на виконання судового рішення заявниці за період з 01 квітня 2022 року по 31 березня 2024 року нараховано доплату пенсії з урахуванням зміни розміру підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі 62736,00 грн, яка включена до підсистеми ІКІС ПФУ "Реєстр судових рішень". З 01 січня 2025 року відповідно до статті 45 Закону "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2024 року № 1524, оскільки за результатами звірки з Єдиним державним демографічним реєстром підтверджено дату реєстрації місця проживання заявниці у м. Коростені, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення з 04 травня 2016 року, відповідну доплату не встановлено. Так само вважає безпідставним й застосування показника 1600 грн відповідно до статті 7 Закону "Про Державний бюджет України на 2025 рік", оскільки положення статті 45 цього Закону є спеціальними та визначають порядок цієї доплати на період дії воєнного стану.

Визначаючись щодо заяви ОСОБА_1 суд враховує, що відповідно до частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що у такій заяві, з-поміж іншого, зазначаються: 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження.

Вказана інформація у поданій заяві ОСОБА_1 не вказана.

Водночас, із доданої відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області від 26 лютого 2025 року № 615/5.2-25ж/Ф-176/5.2-25ж суд з`ясував, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень з 04 грудня 2023 року перебуває виконавче провадження № 73494502 з примусового виконання виконавчого листа № 240/14201/22 від 30 листопада 2023 року, виданого Житомирським окружним адміністративним судом.

Частиною четвертою статті 383 КАС України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

З цього приводу суд враховує, що заявницею вказано про припинення виплати підвищення до пенсії (виконання рішення суду) з 01 січня 2025 року.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зі зверненням від 03 лютого 2025 року, яке було перенаправлено для розгляду за належністю до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), листом від 26 лютого 2025 року № 615/5.2-25ж/Ф-176/5.2-25ж якого заявницю поінформовано про хід виконавчого провадження.

У цьому листі зазначено про те, що на виконання вказаного судового рішення пенсійним органом проведено перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 за статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснено з боку органу Пенсійного фонду комплекс заходів щодо належного виконання рішення суду; виплата заборгованості проводитиметься після надходження бюджетного фінансування. Оскільки судове рішення не виконано у повному обсязі державним виконавцем 17 лютого 2025 року винесено вимогу щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виконати рішення суду.

Стверджуючи, що така вимога пенсійним органом не виконана, що підтверджується розрахунком пенсійної виплати від 26 лютого 2025 року, заявниця звернулась до суду із заявою у порядку статті 383 КАС України 01 квітня 2025 року (здано на пошту).

У постанові від 22 жовтня 2024 року у справі № 580/1299/22 Верховний Суд зауважив на тому, що передбачений частиною четвертою статті 383 КАС України строк, протягом якого особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, є спеціальним строком звернення до адміністративного суду, який відрізняється від загального строку своєю тривалістю (є коротшим) і обумовлюється специфікою відповідних відносин, у яких визначеності (ясності) у спірних правовідносинах потрібно досягнути якомога швидше.

Законодавчі підходи до визначення початку відліку строку звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на стадії виконання судового рішення, не відрізняються від загальних чи спеціальних строків для окремих особливих видів правовідносин та передбачають, що початок відліку строку визначається або від дня, коли особа дізналася, або коли повинна була дізнатися про порушення свого права. При визначенні початку строку звернення береться до уваги, коли особа насправді дізналася про наявність відповідного порушення, чи мала вона реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше або, що дія, рішення чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на певний день мали ознаки, за якими можна визначити їхню протиправність.

Визначаючись щодо строку звернення з цієї заявою суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання застосування передбаченого статтею 383 КАС України строку подання заяви, у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 9901/226/19 дійшла наступних висновків:

"Власне установлений частиною четвертою статті 383 КАС України десятиденний строк звернення особою-позивачем з відповідною заявою передбачає, що така особа має право подати заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності на стадії виконання судового рішення упродовж цього відтинку, щойно дізнається або не могла не дізнатися, що суб`єкт владних повноважень діє відносно неї протиправно (видає не ті рішення або не видає відповідних рішень, займає пасивну позицію щодо виконання рішення суду, вдається до інших подібних дій).

Для визнання моменту відліку строку подання заяви має значення також обставина чи були дії, бездіяльність, рішення відповідача протиправними і чи особа-позивач мала реальну можливість (повинна була) дізнатися про юридичну природу такої поведінки (рішення, дії, бездіяльності), тобто коли вона насправді стала суб`єктом відповідних правовідносин, зумовлених протиправною поведінкою відповідача на стадії виконання рішення.

Важливо, що не будь-яка інформація, що стосується виконання судового рішення, може бути свідченням неналежного (протиправного) виконання рішення суду, а лише та, зі змісту якої можна визначити її протиправність.

Отже, день (явище, фактор), з якого починається перебіг строку оскарження, не є статичним, він є мінливим, ситуативним, динамічним, залежить від конкретних умов виконання судового рішення, послідовності та ролі дій суб`єктів виконавчого провадження.

Видається правильним, що визначення цього дня має провадитися не стільки від якоїсь певної разової зовнішньої події, скільки від сукупності факторів, приміром таких, що залежать від ролі, характеру та ступеня участі як стягувача, так і боржника. Власне зі співвідношення змісту дій суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, з одного боку, і дієвого ставлення стягувача до таких дій, з другого, можна визначити правову природу цих дій, час, з якого вони виникли й упродовж якого вони тривають, а звідси визначити, чи знав про них позивач, і якщо реально знав (не міг не знати) і через якийсь проміжок часу звернувся за захистом від них, то тоді можна уяснити правову природу цього звернення й визначити, чи воно було вчасним або відбулося з пропуском строку.".

Оскільки Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, як зазначає заявниця, припинено виплату підвищення до пенсії у порядку 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 січня 2025 року, враховуючи перебування на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень з 04 грудня 2023 року виконавчого листа, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 30 листопада 2023 року на виконання судового рішення у справі № 240/14201/22, та не нарахування виплати підвищення до пенсії й станом на 26 лютого 2025 року, що підтверджено відповідним розрахунком по пенсійній справі заявниці, щонайпізніше з 26 лютого 2025 року ОСОБА_1 була обізнана щодо протиправної бездіяльності (дій, - як йдеться у заяві) щодо проведення пенсійним органом спірних виплат заявниці.

Більше того, усталеною є позиція Верховного Суду у тому, що, враховуючи періодичність та системність пенсійної виплати (щомісячно), з першого дня наступного місяця після виплати пенсії, зокрема, у зменшеному розмірі, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починає перебіг відповідний строк звернення до суду. Так, у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 520/29247/23 Верховний Суд вказав на те, що пенсію позивач отримує щомісяця, тому про порушення свого права позивач мав бути обізнаний на кожне 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому повинна була здійснюватись така виплата (з першого до першого числа).

Виходячи з цього, отримавши у січні 2025 року пенсію без підвищення за статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто у меншому розмірі, отримувачка пенсії з 01 лютого 2025 року вважається обізнаною щодо відповідного порушення її права на пенсійну виплату.

Отже, звернувшись до суду з цією заявою 01 квітня 2025 року (здано на пошту; 08 квітня отримано судом та внесено до системи авторозподілу суду), заявницею пропущено встановлений статтею 383 КАС України десятиденний строк, який, навіть при обрахунку з 26 лютого 2025 року закінчився 10 березня 2025 року (за правилами статті 120 КАС України).

Окрім того, суд вважає необхідним звернути увагу й на те, що згідно з поданою заявою ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, вчинені на виконання рішення суду від 05 січня 2023 року у справі № 240/14201/22 щодо визначення при перерахунку підвищення до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, з 01 січня 2025 року, розмір якого має становити 3200 грн; направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенням закону, із встановленням тридцятиденного строку для надання відповіді.

У той же час, за змістом заяви від 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 посилається на норму статті 382 КАС України, зазначаючи про обов`язок суду встановлення судового контролю у такій категорії справ.

А тому суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 381-1 КАС України суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу. Тобто, судовий контроль у межах вказаних статей є альтернативним та передбачає вжиття окремих, визначених конкретною нормою, заходів.

Оскільки заявницею пропущено встановлений частиною четвертою статті 383 КАС України десятиденний строк звернення до суду з цією заявою, за правилами частини п`ятої цієї ж норми заява підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 243, 248, 256, 381-1, 383 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року у справі № 240/14201/22 повернути заявниці.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Г. Приходько