Справа № 580/9671/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року справа № 580/9671/24
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника адвоката Касьяненка Д. Л. з позовною заявою до Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України (далі третя особа), в якій з урахуванням поданої 14.10.2024 позовної заяви в новій редакції, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13.07.2024, яке було винесене за результатами розгляду пакету документів, які були подані ОСОБА_1 у зв`язку з набуттям громадянства Литовської Республіки;

- зобов`язати відповідача направити подання про втрату громадянства України ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник зазначив, що позивач у зв`язку з добровільним набуттям 10.03.2021 громадянства Литовської Республіки звернувся до відповідача із заявою про припинення громадянства України. Однак, провадження у справі щодо втрати громадянства України позивачем було припинено у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує добровільне набуття позивачем громадянства іншої держави разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття громадянин досяг повноліття. Представник вказує, що в матеріалах провадження була наявна інформацію стосовно того, коли саме позивач отримав громадянство Литовської Республіки, однак відповідач не врахував відповідну інформацію. Тому вважає, що відповідач безпідставно виніс рішення про припинення відповідного провадження щодо припинення громадянства України. За захистом прав та інтересів позивача звернувся до суду.

06.11.2024 Соснівський відділ у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби подав відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що п. 87 Порядку № 215 передбачено, що для припинення громадянства України внаслідок його втрати територіальні органи ДМС, дипломатичні представництва чи консульські установи України готують та подають, зокрема, документ, що підтверджує добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття громадянин України досяг повноліття (у випадку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 19 Закону № 2235-111). Однак, вказує відповідач, надані позивачем копії наказу Міністерства внутрішніх справ Литовської Республіки від 15.04.2021 № ІV-329 та листа Департаменту міграції при Міністерстві внутрішніх справ Литовської Республіки від 21.09.2022 свідчать про відновлення позивачем громадянства Литовської Республіки та не містять жодних відомостей, що підтверджують добровільне набуття позивачем громадянства Литовської Республіки, разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття позивач досяг повноліття. У зв`язку з цим відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

16.12.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що Департамент міграції при Міністерстві внутрішніх справ Литовської Республіки надав відповідь, у якій зазначив, що позивач подав заяву про відновлення громадянства Литовської Республіки до Департаменту міграції при Міністерстві внутрішніх справ Литовської Республіки 02.06.2017, а 10.03.2021 відповідним Наказом Міністра внутрішніх справ Литовської Республіки № ІV-185 «Про відновлення громадянства Литовської Республіки» громадянство Литовської Республіки позивача було відновлено. Також зазначив, що добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 21.10.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 03.08.2007 Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області.

Також позивач є громадянином Литовської Республіки, що підтверджується паспортом № НОМЕР_2 ; дата видачі 04.05.2021; дійсний до 04.05.2031; орган видачі Вільнюс (19).

Відповідно до наказу Міністра внутрішніх справ Литовської Республіки від 10.03.2021 № 1V-185 «Про відновлення громадянства Литовської Республіки» постановлено відновити громадянство Литовської Республіки ОСОБА_1 .

Відповідно до листа відділу громадянства Департаменту міграції при Міністрі внутрішніх справ Литовської Республіки від 21.09.2022 № 10К-22891 щодо громадянства Литовської Республіки позивача повідомлено, що Міністерством внутрішніх справ Литовської Республіки 10.03.2021 наказом № 1V-185 «Про відновлення громадянства Литовської Республіки», який набув чинності 11.03.2021, відповідно до ст. 9 та п. 2 ст. 32 Закону про громадянство Литовської Республіки, було вирішено відновити громадянство Литовської Республіки Урбанасу ОСОБА_2 .

Позивач звернувся до Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби із заявою про припинення громадянства України у зв`язку з добровільним набуттям громадянства іншої країни.

28.11.2023 відповідач підготував подання про втрату громадянства України за формою 39, затвердженою наказом МВС України від 16.08.2012 № 715, яке було надіслано до Державної міграційної служби України для подальшого розгляду та передачі Комісії при Президентові України з питань громадянства для прийняття рішення по суті.

Листом від 26.01.2024 № 7111-122/7111.1-24 відповідач повідомив позивача, що в провадженні Соснівського відділу у місті Черкаси ЦПМУ ДМС знаходиться пакет документів про втрату ним громадянства України. Під час попереднього опрацювання матеріалів справи в ЦПМУ ДМС було виявлено відсутність підстав для втрати громадянства України зазначеною особою, оскільки в матеріалах справи відсутній документ, який підтверджує, що на момент набуття громадянства Литовської Республіки громадянин України досяг повноліття та документ, який підтверджує, що громадянин внаслідок втрати громадянства України не стане особою без громадянства, які передбачені пунктом 87 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215.

Листом від 09.02.2024 № 7111-184/7111.1-24 відповідач направив ЦПМУ ДМС на розгляд після доопрацювання подання про втрату громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про громадянство України» на ОСОБА_1 .

ЦПМУ ДМС листом від 02.05.2024 № 3501.4-4315/35.3-24 повернув Соснівському відділу у м. Черкаси ЦПМУ ДМС матеріали справ про втрату громадянства України, зокрема, ОСОБА_1 для вжиття заходів відповідно до вимог законодавства України про громадянство України, а саме: усунути недоліки вказані в супровідному листі з ДМС України від 23.04.2024 № 6.4-4255/6.01-24.

Листом від 14.05.2024 № 7111-574/7111.1-24 відповідач повідомив позивача, що Державною міграційною службою України повернуті матеріали справи до Соснівського відділу у м. Черкаси ЦПМУ ДМС щодо втрати ним громадянства України у зв`язку із тим, що ініціювати втрату громадянства України неможливо, оскільки відсутній документ, що підтверджує добровільне набуття Вами громадянства іншої держави.

Рішенням про припинення провадження справи щодо втрати громадянства України громадянином України ОСОБА_1 , затвердженим т.в.о. начальника начальника Соснівського відділу у місті Черкаси ЦПМУ ДМС Ольгою Бабенко 13.07.2024, провадження по справі припинено у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує добровільне набуття громадянином України ОСОБА_1 громадянства іншої держави разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття громадянин досяг повноліття.

Листом від 13.07.2024 № 7111-801/7111.1-24 відповідач повідомив позивача про припинення провадження у справі щодо втрати громадянства України ініційоване Соснівським відділом у місті Черкаси ЦПМУ ДМС.

Не погоджуючись з таким рішенням територіального органу міграційної служби, представник позивача звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд врахував таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Згідно із ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідно до Конституції України правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (далі Закон № 2235-III).

Статтею 2 Закону № 2235-III встановлено, що законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: 1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України; 2) запобігання виникненню випадків безгромадянства; 3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; 4) визнання права громадянина України на зміну громадянства; 5) неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя; 6) рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України; 7) збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Ст. 17 Закону № 2235-III визначає підстави припинення громадянства України.

Так, громадянство України припиняється:

1) внаслідок виходу з громадянства України;

2) внаслідок втрати громадянства України;

3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

За змістом ст. 18 Закону № 2235-III громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням. Вихід з громадянства України допускається, якщо особа набула громадянство іншої держави або отримала документ, виданий уповноваженими органами іншої держави, про те, що громадянин України набуде її громадянство, якщо вийде з громадянства України. Вихід із громадянства України не допускається, якщо особі, яка клопоче про вихід з громадянства України, в Україні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або стосовно якої в Україні є обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили і підлягає виконанню. Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Статтею 19 Закону № 2235-III передбачено, зокрема, що підставами для втрати громадянства України є:

1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття.

Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Не вважаються добровільним набуттям іншого громадянства такі випадки:

а) одночасне набуття дитиною за народженням громадянства України та громадянства іншої держави чи держав;

б) набуття дитиною, яка є громадянином України, громадянства своїх усиновлювачів унаслідок усиновлення її іноземцями;

в) автоматичне набуття громадянином України іншого громадянства внаслідок одруження з іноземцем;

г) автоматичне набуття громадянином України, який досяг повноліття, іншого громадянства внаслідок застосування законодавства про громадянство іноземної держави, якщо такий громадянин України не отримав документ, що підтверджує наявність у нього громадянства іншої держави;

2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, у тому числі невиконання зобов`язань, взятих особою в зобов`язанні припинити іноземне громадянство, у зобов`язанні про складання іспитів з основ Конституції України, історії України та на рівень володіння державною мовою;

3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

Згідно із ст. 24 Закону № 2235-III центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо:

1) прийняття рішень про встановлення, оформлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону;

2) прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами дев`ятою - одинадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства;

3) підготовки подань про втрату особами громадянства України і разом із необхідними документами надсилання їх на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства;

4) прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-10 статті 6 цього Закону;

5) скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону;

6) виконання рішень Президента України з питань громадянства;

7) видання особам, стосовно яких прийнято рішення про встановлення, оформлення належності до громадянства України, та особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України;

8) вилучення в осіб, громадянство яких припинено або стосовно яких скасовано рішення про встановлення, оформлення належності до громадянства України, про оформлення набуття громадянства України, довідок про реєстрацію особи громадянином України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, паспортів громадянина України для виїзду за кордон та видання довідок про припинення громадянства України;

9) ведення обліку осіб, стосовно яких прийнято рішення про встановлення, оформлення належності до громадянства України, осіб, які набули, припинили громадянство України, осіб, стосовно яких у межах повноважень здійснюються провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень;

10) проведення за заявою осіб, які перебувають на території України на законних підставах, перевірки їх належності до громадянства України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, один раз на півріччя інформує Комісію при Президентові України з питань громадянства про виконання рішень Президента України з питань громадянства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження, передбачені цим Законом, стосовно громадян України, які проживають на території України, а також іноземців та осіб без громадянства, які перебувають на території України.

Відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 № 588/2006) (далі Порядок № 215).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 215 заяви з питань громадянства оформлюються: про прийняття до громадянства України та про вихід з громадянства України - на ім`я Президента України.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 215 заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником. Заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем проживання особи в Україні.

Пунктом 5 Порядку № 215 визначено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.

Згідно пункту 78 Порядку № 215 для виходу з громадянства України громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном (частина перша статті 18 Закону), подає такі документи: а) заяву про вихід з громадянства України (в двох примірниках); б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон з відміткою про виїзд на постійне проживання за кордон або копію паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про виписку з території України. У разі якщо у заявника відсутній один із документів, що зазначені у цьому підпункті, або інший з документів, перелічених у статті 5 Закону, на підтвердження факту перебування у громадянстві України та факту постійного проживання за кордоном подаються відповідні довідки, що видані органом міграційної служби або дипломатичним представництвом чи консульською установою України; г) один із таких документів: документ, який свідчить, що заявник набув громадянства іншої держави (держав); документ, виданий уповноваженим органом іншої держави про те, що громадянин України набуде громадянства іншої держави, якщо вийде з громадянства України.

Відповідно до пункту 87 Порядку № 215 для припинення громадянства України внаслідок його втрати органи міграційної служби, дипломатичні представництва чи консульські установи України готують та подають: а) подання про втрату громадянства України; б) документ, що підтверджує перебування особи у громадянстві України; в) один із таких документів: - документ, що підтверджує добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття громадянин України досяг повноліття (у випадку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 19 Закону); документ, який підтверджує, що особа набула громадянство України на підставі статті 9 Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 9 Закону, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття його до громадянства України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують; інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави; інформація про те, що на момент прийняття до громадянства України існували підстави, за наявності яких особа не приймається до громадянства України; інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані на підтвердження виконання умов прийняття до громадянства України); документ, який підтверджує, що громадянин України добровільно вступив на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є загальним військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою; г) документ, який підтверджує, що громадянин України внаслідок втрати громадянства України не стане особою без громадянства. Такий документ не вимагається в тому випадку, коли оформлення документів про припинення громадянства України внаслідок втрати здійснюється відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 19 Закону.

Пунктом 103 Порядку № 215 передбачено, що ДМС перевіряє: відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України; підтвердження документами виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України; відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається.

Згідно пункту 104 Порядку №215 про виявлення підстави для втрати громадянства України особою, яка проживає на території України, управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем проживання особи повідомляє головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

У разі підтвердження наявності підстави для втрати громадянства України головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі готує подання про втрату особою громадянства України та надсилає його разом із документами, передбаченими підпунктами «б» і «в» статті 87 цього Порядку, до Державної міграційної служби України.

Державна міграційна служба України розглядає подання про втрату громадянства України та подані разом із ним документи.

У разі підтвердження наявності підстави для втрати громадянства України Державна міграційна служба України затверджує подання про втрату громадянства України та надсилає його разом із поданими документами до Комісії при Президентові України з питань громадянства.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби із заявою щодо підготовки подання про втрату громадянства з підстав добровільного набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття.

Рішенням про припинення провадження справи щодо втрати громадянства України громадянином України ОСОБА_1 , затвердженим т.в.о. начальника начальника Соснівського відділу у місті Черкаси ЦПМУ ДМС Ольгою Бабенко 13.07.2024, провадження по справі припинено у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує добровільне набуття, громадянином України ОСОБА_1 громадянства іншої держави разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття громадянин досяг повноліття.

Суд врахував, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні (м. Черкаси) та відповідно до ст. 13 Закону України «Про громадянство України» від 08.10.1991 № 1636-XII, згідно пункту першого частини 1 якої при різному громадянстві батьків, один з яких на момент народження дитини перебував у громадянстві України, дитина є громадянином України якщо вона народилася на території України, ОСОБА_1 набув громадянства України.

Разом з тим, відповідно до наказу Міністра внутрішніх справ Литовської Республіки від 10.03.2021 № 1V-185 «Про відновлення громадянства Литовської Республіки» постановлено відновити громадянство Литовської Республіки ОСОБА_1 .

Згідно з листом відділу громадянства Департаменту міграції при Міністрі внутрішніх справ Литовської Республіки від 21.09.2022 № 10К-22891 щодо громадянства Литовської Республіки позивача повідомлено, що Міністерством внутрішніх справ Литовської Республіки 10.03.2021 наказом № 1V-185 «Про відновлення громадянства Литовської Республіки», який набув чинності 11.03.2021, відповідно до ст. 9 та п. 2 ст. 32 Закону про громадянство Литовської Республіки, було вирішено відновити громадянство Литовської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні.

Із зазначених наказу Міністерства внутрішніх справ Литовської Республіки від 10.03.2021 № 1V-185 та листа Департаменту міграції при Міністерстві внутрішніх справ Литовської Республіки від 21.09.2022 № 10К-22891 слідує, що позивачу відновлено громадянство Литовської Республіки на підставі ст. 9 Закону «Про громадянство Литовської Республіки», яка передбачає громадянство дітей, один із батьків яких є громадянином Литовської Республіки.

Тобто, позивач набув громадянства Литовської Республіки 11.03.2021 внаслідок його відновлення.

У зв`язку з відновленням позивачу видано паспорт громадянина Литовської Республіки № НОМЕР_2 від 04.05.2021, який посвідчує його особу та підтверджує громадянство Литовської Республіки та те, що громадянство набуте у 2021 році, тобто після досягнення 18 років.

Таким чином, добровільно набувши громадянство Литовської Республіки позивач відповідно до статей 17, 19 Закону № 2235-III має припинити громадянство України, зокрема, шляхом його втрати.

Оскільки статтею 19 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави є передумовою для втрати громадянства України, тому в подальшому повинні використовуватися законодавчі норми, які регламентують документальне оформлення саме втрати громадянства України.

Суд вважає, що позивач вчинив всі необхідні дії, пов`язані з добровільним набуттям громадянства Литовської Республіки, а відповідно до норм чинного законодавства України датою припинення громадянства України (зокрема з підстав втрати такого громадянства) є дата видання відповідного указу Президента України. Передумовою видання указу Президентом України є вчинення територіальними органами міграційної служби дії, пов`язаних з оформленням відповідних документів.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України від 13.07.2024, яке було винесене за результатами розгляду пакету документів, які були подані ОСОБА_1 у зв`язку з набуттям громадянства Литовської Республіки, у зв`язку з чим спірне рішення підлягає скасуванню.

Щодо посилання відповідача, що відновлення позивачем громадянства Литовської Республіки не підтверджує добровільне набуття ним громадянства Литовської Республіки, суд врахував таке.

Як було зазначено вище ст. 19 Закону № 2235-III передбачає, зокрема, що не вважаються добровільним набуттям іншого громадянства такі випадки:

а) одночасне набуття дитиною за народженням громадянства України та громадянства іншої держави чи держав;

б) набуття дитиною, яка є громадянином України, громадянства своїх усиновлювачів унаслідок усиновлення її іноземцями;

в) автоматичне набуття громадянином України іншого громадянства внаслідок одруження з іноземцем;

г) автоматичне набуття громадянином України, який досяг повноліття, іншого громадянства внаслідок застосування законодавства про громадянство іноземної держави, якщо такий громадянин України не отримав документ, що підтверджує наявність у нього громадянства іншої держави;

Тобто, якщо громадянство поновлюється автоматично (без волевиявлення особи), то це не можна вважати добровільним набуттям, бо особа не вчиняла для цього свідомих дій. Таким чином, добровільним набуттям не є автоматичне відновлення громадянства Литовської Республіки за відсутності документа, проте таким документом є паспорт. А отже видача позивачу паспорта свідчить про те, що ОСОБА_1 громадянство Литовської Республіки є набутим.

Крім того, суд зауважує, що відповідач, приймаючи спірне рішення, не вказав відповідного документа, який потрібно надати для підтвердження факту добровільного набуття громадянства іноземної країни при досягненні повноліття.

Таким чином, добровільне набуття позивачем громадянства Литовської Республіки відбулося внаслідок його відновлення й твердження відповідача на противагу цьому є необгрунтованими.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги з метою належного захисту порушеного права позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.

Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби від 13.07.2024, винесене за результатами розгляду пакету документів, які були подані ОСОБА_1 у зв`язку з набуттям громадянства Литовської Республіки.

Зобов`язати Соснівський відділ у місті Черкаси Центрально-Південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, 116) направити подання про втрату громадянства України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-Південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, 116) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО