Справа № 320/10756/25
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення зустрічного позову без руху

16 квітня 2025 року м. Київ № 320/10756/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши зустрічний позов та додані до нього матеріали ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та податкової вимоги, поданого в межах адміністративної справи за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у м. Києві (далі позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому позивач просив суд стягнути з відповідача податковий борг у сумі 62295,55 грн.

Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Судом в порядку частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача як фізичної особи.

Так, відповідно до відповіді на вказаний запит, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

04.04.2025 позивач ознайомився із матеріалами справи в Київському окружному адміністративному суді, про що свідчить його власноручний підпис на клопотанні від 27.03.2025.

08.04.2025 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, а також зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому він просить суд визнати протиправним та скасувати:

податкове повідомлення - рішення (форма «Ф») №0110-2659- UA0624772 від 01.09.2024р. суму 62 295,55 грн.;

податкове повідомлення - рішення (форма «Ф») №0110-2659-UA0624772 від 11.06.2024р. на суму 62 295,55 грн.;

податкову вимогу форми «Ф» № 0-2655 від 21.10.2021р.

У силу вимог статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов поданий у межах п`ятнадцятиденного строку на подання відзиву на позовну заяву.

Статтею 178 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Зустрічний позов не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Разом із тим, у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 Верховний Суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У вказаній постанові Верховний Суд визначив помилковим твердження про те, що як за загальним правилом, так і у разі попереднього адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення строк звернення до суду становить 1095 днів відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, оскільки ця норма права не встановлює процесуальних строків, а лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 Податкового кодексу України.

Також Верховий Суд зазначив, що для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у цій постанові, під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися наведені висновки щодо застосування норм права незалежно від того, чи перераховані всі постанови Верховного Суду, в яких викладена правова позиція, від якої відступила судова палата.

За таких обставин, суд уважає, що податкові повідомлення-рішення можуть бути оскаржені до суду у строки, передбачені частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень № 0110-2659- UA0624772 від 01.09.2024, та № 0110-2659-UA0624772 від 11.06.2024, та податкової вимоги форми № 0-2655 від 21.10.2021 лише 08.04.2025, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому, ОСОБА_1 у зустрічному позові стверджував, що про оскаржувані рішення контролюючого органу дізнався лише 21.03.2025 із Єдиного порталу державних послуг «Дія».

Окремо звернув увагу суду, що вказані податкові повідомлення-рішення та вимога ним не отримувались.

Разом із тим, у матеріалах справи, з якими ОСОБА_1 ознайомився 04.04.2025 та зняв з них фотокопії, судом встановлено, що податкове повідомлення рішення 0110-2659-UA0624772 від 11.06.2024 надсилалося податковим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штриховий кодовий ідентифікатор 356) за зареєстрованою актуальною адресою позивача ( АДРЕСА_2 ), проте до Головного управління ДПС у м. Києві повернувся конверт з позначкою «за закінченням терміну зберігання», що вважається належним чином врученим ОСОБА_1 .

Із приводу цих обставин суд зазначає, що відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином твердження позивача про те, що надсилання оскаржуваного податкового - повідомлення - рішення відбулося не за правильною адресою ОСОБА_1 , та у зв`язку із цим не отримання ним такого, не відповідає дійсності, позаяк податкове повідомлення рішення 0110-2659-UA0624772 від 11.06.2024 надсилалося на актуальну адресу позивача, що підтверджено документально, проте ним з невідомих причин не отримано.

Таким чином суд зазначає, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученими ОСОБА_1 , оскільки надсилались за адресою платника податків рекомендованим листом із повідомленнями про вручення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про пропуск ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення до суду із цим зустрічним позовом про оскарження рішення контролюючого органу № 0110-2659-UA0624772 від 11.06.2024.

Відповідно до частин першої-другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Окрім цього, частиною другою статті 160 цього Кодексу передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Крім того, частиною другою статті 43 Кодексу передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

У порушення вказаних вимог, позивачем не надано доказів реєстрації його місця проживання, у тому числі й за адресою, вказаною у позові, доказів його адміністративної процесуальної дієздатності (паспорта) та реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Відповідно до частини другої статті 178 Кодексу адміністративного судочинства України, до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали;

- доказів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача та доказів реєстрації в установленому законом порядку за адресою, вказаною у позові або за іншою адресою шляхом подання засвідченої у передбачений законом спосіб ксерокопії всіх заповнених сторінок паспорта громадянина України, реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 177, 178, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

зустрічний позов ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо недоліки зустрічної позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, зустрічна позовна заява буде повернута відповідно до частини третьої статті 178 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.