Справа № 240/726/25
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/726/25

категорія 106000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 оформленого протоколом № 56 від 10.12.2024 року в частині що стосується відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заву ОСОБА_1 від 02.12.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування позову зазначає, що крім нього у його матері ОСОБА_2 , особи з інвалідністю II групи, відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані її утримувати; відмова у наданні відстрочки є протиправною, оскільки відповідач не взяв до уваги, що сестра позивача проживає в Республіці Чехії та не має наміру повертатися до України, як наслідок не може здійснювати догляд за матір`ю.

Ухвалою від 15.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку із наявністю у ОСОБА_2 , особи з інвалідністю II групи, доньки, яка не є військовозобов`язаною та відповідно до закону зобов`язана її утримувати.

Позивач відповіді на відзив не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.12.2024 позивач подав заяву голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (а.с. 8-9).

До заяви додав: нотаріально завірена копія паспорта; нотаріально завірена копія РНОКПП; нотаріально завірена копія свідоцтва про народження; нотаріально завірена копія паспорта матері ОСОБА_2 ; нотаріально завірену копію РНОПП матері ОСОБА_2 ; нотаріально завірена копія довідки МСЕК серія 12 ААБ № 866459 про встановлення інвалідності моєї матері ОСОБА_2 ; нотаріально завірена копія пенсійного посвідчення матері ОСОБА_2 Серія НОМЕР_1 ; нотаріально завірена копія свідоцтва про укладення шлюбу між моєю матір`ю ОСОБА_2 та моїм батьком ОСОБА_3 НОМЕР_2 ; нотаріально завірена копія свідоцтва про смерть батька ОСОБА_3 на 1 аркуші; нотаріально завірена копія заяви матері ОСОБА_2 від 23.11.2024 року; нотаріально завірена заява з апостилем сестри ОСОБА_4 від 25.11.2024 року.

За результатами розгляду заяви, позивачу, згідно повідомлення відповідача від 15.12.2024 № 18364 (а.с.27) було відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки у матері є донька яка є невійськовозобов`язаною особою відповідно до закону зобов`язана її утримувати, тому відсутні підстави для отримання відстрочки що визначенні додатком 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, які надають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Вважаючи протиправними рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ, в редакції на час виникнення спірних відносин) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

- які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Також, Кабінетом Міністрів України постановою №560 від 16.05.2024 року (набрала чинності 18.05.2024 року), затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560), яким врегульовано процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

В п. 58-1 Порядку № 560 зазначено:

"Військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання.

...

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну."

В пункті 60 Порядку №560 зазначено:

"На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

...

Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку."

Предметом спору у даній справі є відмова у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, з підстав наявності у матері позивача, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, іншої особи, яка не є військовозобов`язаною та відповідно до закону зобов`язана утримувати батьків.

Як слідує з наданих сторонами доказів, у позивача є рідна сестра ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до нотаріально посвідченої, магістром наук ОСОБА_6 нотаріусом у Рихнові над Кнежною 3, заяви, рідня сестра позивача проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та наміру повертатися в Україну не має, від утримання та постійного догляду своєї матері ОСОБА_2 відмовляється (а.с. 24)

Суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплено в статті 51 Конституції України.

Відповідно до ст. 172 Сімейного кодексу України, дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Суд погоджується з відповідачем, що перебування (проживання) особи за кордоном не звільняє її від обов`язку здійснювати утримання батьків.

З огляду на наведене, зважаючи на встановленні під час розгляду цієї справи обставини, суд дійшов висновку , що у відповідача були відсутність підстав у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію за його заявою від 02.12.2024, а тому спірне рішення є правомірним і в задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , номер НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст складено: 17 квітня 2025 р.