Справа № 584/137/25
Суддя: Данік Я. І.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/137/25
Провадження № 2-а/584/15/25
РІШЕННЯ

Іменем України

15.04.2025 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Данік Я.І.,

за участю: секретаря - Кравченко А.Ю.

представник відповідача Каракуц М.Ю. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Путивль за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 8 січня 2025 року старший інспектор ВП №2 (м.Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Літвінов А.В. склав постанову серії ЕНА №3817195, про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є протиправним та необґрунтованим, оскільки оскаржувана постанова не містить жодного підпункту пункту 2.1 ПДР України, який він порушив. Такого порушення, як несправність покажчика стоп-сигналів не охоплено п.2.1 ПДР України. Працівниками поліції не було надано жодного доказу порушень ним Правил дорожнього руху, їх вимогу про пред`явлення відповідних документів він вважає незаконною. Крім того, старший інспектор ВП №2 (м.Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Літвінов А.В. при розгляді постанови про адміністративне правопорушення повно та всебічно не з`ясував усі обставини справи, та не надав жодного доказу наявності адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним він просив визнати цю постанову протиправною та скасувати, а провадження у справі - закрити.

Представник відповідача надала відзив на позов, в якому позов не визнала у повному обсязі, та зазначила, що дійсно 8 січня 2025 року о 16 год. 07 хв. під час несення служби в наряді ГРПП поліцейськими ВП №2 (м.Путивль), зокрема ОСОБА_2 по просп.Іоанна Путивльського, 79 було помічено автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому не працювали покажчики стоп-сигналів. В подальшому, біля будинку №34 по просп.Іоанна Путивльського поліцейськими було зупинено даний автомобіль. Після зупинки автомобіля, водій покинув транспортний засіб, підійшовши до іншого автомобіля та відмовився спілкуватись з поліцейськими. На місці зупинки ОСОБА_3 було повідомлено про підстави зупинки згідно з вимогами ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію України», повідомлено про проведення фото та відеофіксації всіх подій згідно з вимогами ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію України». Після цього водію вказаного автомобіля ОСОБА_3 , було пред`явлено законну вимогу на пред`явлення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак він категорично відмовився пред`явити будь-які документи на законну вимогу працівників поліції. У зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3817195 за ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у розмірі 425 грн. Крім того представник відповідача зазначила, що у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та почервоніння очей. ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зв допомогою газоаналізатору «Drager» або ж у найближчому лікувальному закладі, що останній проігнорував (а.с.29-36).

Позивач надав відповідь на відзив, де зазначив, що відеозапис, який додано до відзиву на позовну заяву підтверджує ті обставини, на які він посилається, зокрема те, що працівниками поліції не було проведено жодних дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст.278,279 КУпАП. Разом з тим, вважає що даний відеозапис не є доказом у справі, а тому не може бути взятий судом до уваги. Просив постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати, а провадження у справі закрити (а.с.46-47).

Позивач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.54).

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як убачається з наданої копії постанови серії ЕНА №3817195 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 8 січня 2025 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 8 січня 2025 року близько 16 год. 07 хв. біля будинку №34 по просп.Іоанна Путивльського у м.Путивль, керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. Також на транспортному засобі не працювали покажчики стоп-сигналів, чим порушив п.2.1 Правил дорожнього руху (а.с.8).

З порушенням, встановленим вказаною постановою, позивач не згоден, про що він зазначає в адміністративному позові.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами п.2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст.16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме - водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст.16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п.2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Статтею 222 КУпАП визначені повноваження Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 126 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме - відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Частинами 1-3 ст.283 КУпАП передбачено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до п.4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 13 березня 2020 року у справі №161/11159/16-а.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1-3 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем, здійсненого за допомогою відеореєстратора зі службового автомобіля та бодікамери інспектора, 8 січня 2025 року о 16 год. 07 хв., автомобіль, який рухався по просп.Іоанна Путивльського у м.Путивль, був зупинений працівниками поліції, в даному автомобілі перебувала одна особа. У подальшому працівники поліції повідомили про факт вчинення порушення Правил дорожнього руху та пред`явили вимогу про пред`явлення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ОСОБА_3 повідомив, що документи забув вдома та відмовився спілкуватись з поліцейськими, після чого відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.43).

Доводи позивача про те, що, на його думку, при складанні оскаржуваної постанови допущено порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, оскільки постанова не містить посилань на те, що він був сповіщений про час і місце розгляду справи, а також про те, що він був присутній при її винесенні, є надуманими, оскільки судом встановлено, що розгляд справи відбувався у його присутності, а копію постанови він відмовився отримувати.

Посилання позивача на те, що відеозапис, долучений відповідачем до відзиву на позов, не є доказом, є непереконливими, оскільки надані представником відповідача електронні докази відповідають вимогам ст.99 КАС України.

Вказаним електронним доказом також підтверджується, що під час винесення постанови працівником поліції на заперечення ОСОБА_3 щодо справності світлових покажчиків було продемонстровано відповідний відеозапис на спростування його заперечень.

Інші доводи позивача також не є підставою для задоволення позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що перевірка документів у ОСОБА_3 , який керував автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , працівниками поліції відбулась відповідно до вимог чинного законодавства, при оформлені матеріалів та складані оскаржуваної постанови були дотримані усі вимоги процесуальних норм, на підтвердження чого відповідачем надані відповідні докази, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ч.1 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст.2, 5-9, 72-77, 90, 243- 246, 250, 271, 286 КАС України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Сумській області (місцезнаходження: вул.Герасима Кондрат`єва, 23, м.Суми) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.І.Данік