Справа № 120/4194/24
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4194/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Віятик Н.В.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

17 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з цим позовом в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.03.2024 о/р НОМЕР_1 про відмову їй у переведенні та призначенні пенсії за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити їй пенсію за віком як державному службовцю з 06.03.2024 відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII з урахуванням довідок Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0602-8/127853 від 21.12.2023 та №0200-0602-8/15877від 16.02.2024 в розмірі 60% від заробітку.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Вінницькій області та з 01.11.2006 отримувала пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII.

01.03.2021 на підставі поданої заяви, позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

06.03.2024 позивач звернулася із заявою про переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням довідок про складові заробітної плати №0200-0602-8/127853 від 21.12.2023 та №0200-0602-8/15877від 16.02.2024.

Вказана заява, відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005, за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.03.2024 о/р №44 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». Зазначено, що пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІ позивачу було призначено з 01.11.2006 року, заявниця звільнена з державної служби 31.10.2006 року, на посадах державної служби станом на 01.05.2016 року вона не працювала, пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» отримувала, право на обчислення пенсії на умовах Порядку №622 відсутнє. При цьому, оскільки на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_1 було переведено автоматично, без її звернення, то згідно пункту 4-7 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону вона має право повернутися на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» із встановленням розміру пенсії, який вона отримувала до 01.03.2021 року, із підвищенням основного розміру пенсії на відповідні коефіцієнти збільшення згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 року, в редакції, що діяв на момент звернення позивача до суду.

В силу статті 90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Нормами пунктів 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено право певної категорії державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій державних службовців.

Зокрема: 1) державні службовці, які на день набрання чинності Закону №889-VIII, станом на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мали не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України; 2) особи, які на день набрання чинності Закону №889-VIII, мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016.

Статтею 37 Закону України №3732 встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли 62 років, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою КМУ від 14.09.2016 р. №622 визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному ор відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат (крім посадового окладу, надбавок за ранг і вислугу років) визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Основним критерієм, за яким визначається віднесення тієї чи іншої посади до відповідних категорій посад державних службовців, який має право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723 є встановлення за займаною посадою рангу.

Приписами пункту 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі Порядок №622) передбачено, що право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723 за наявності необхідного стажу роботи, мають, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу» їм не призначалася пенсія відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723.

У відповідності до пункту 3 - 1 Порядку №622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону №3723, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу", мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Позивачу вже була призначена пенсія державного службовця, яку вона отримувала з 01.11.2006 по 01.03.2021 до переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», повторне призначення пенсії відповідно до Закону №889 зазначеній категорії осіб діючим законодавством не передбачене.

Закон №889 не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій. Відтак, відповідно до абз. 2 пункту 4-7 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058, позивач має право лише на поновлення раніше призначеної пенсії державного службовця.

У практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття перепризначення, повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття «призначення пенсії», яким є первинне та єдине її призначення, а всі подальші зміни та доповнення відбуваються виключно шляхом перерахунку або переведення.

У даному конкретному випадку пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» вже була призначена позивачці, а відтак положення пунктів 10 та 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

У спірних правовідносинах має місце звернення позивача за повторним призначенням пенсії, відповідно до Закону №889, що є безпідставним.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення.

При переведенні з одного виду пенсії на інший в межах одного закону - Закону України «Про державну службу», при розрахунку пенсії державного службовця має застосовуватись той розмір заробітної плати, що застосовувався при первинному призначенні.

Відтак, відповідач правомірно відмовив позивачу у повторному призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.