Справа № 712/2092/25
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/2092/25

Номер провадження 2-а/712/96/25

17 квітня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Марцішевської О.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко А.П.

представника позивача адвоката Довбій Ю.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2025 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності від 12.02.2025 року № 487/М/2025 у справі про адміністративне правопорушення, яке накладено на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. та постанову від 12.02.2025 року № 488/М/2025 у справі про адміністративне правопорушення, яке накладено на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 25500 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 31 січня 2025 року позивача було затримано працівниками поліції за відсутність військово-облікового документа та доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де посадова особа цього органу склала відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення №487/М/2025 за відсутність при собі такого документа і непред`явлення його у вказаному приміщенні на вимогу уповноваженого представника та протокол №488/М/2025 за встановлення відмови позивача від проходження ВЛК.

12 лютого 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 розглянув вищеназвані матеріали справи про адміністративні правопорушення і за результатами їх розгляду виніс постанови №487/М/2025 і №488/М/2025, якими позивача визнано винним за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафів в сумах 17 000,00 грн. та 25 500,00 грн. відповідно.

Позивач вважає постанови незаконними, оскільки зі змісту описової частини постанови №487/М/2025 - 31.01.2025 відносно позивачу було складено протокол - про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ із змінами та абз. 3 п.п.10-1 п.1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року. Крім того в контексті постанови вказано, що позивач пояснень не надав, клопотань про відкладення справи не заявляв, а протокол не підписав тощо. Разом із цим, означеного постановою, начебто було встановлено, що в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та під час перевірки облікових даних, позивач не пред`явив військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з його відсутністю, про що було складено протокол.

Однак частина 6 статті 22 Закону №3543-ХІІ із змінами та абз. 3 п.п.10-1 п.1 Правил військового обліку, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, не містять вимог щодо обов`язку військовозобов`язаних мати при собі військово-обліковий документ та пред`явити його уповноваженій особі саме в приміщеннях територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивач зазначає, що вимогу пред`явити військово-обліковий документ було заявлено позивачеві у громадському місці неподалік його місця проживання представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженими вручати повістки, що повністю відповідає приписами пункту 50 Прядку № 560.

За наведеного правового регулювання та з матеріалів цієї справи слідує, що відповідачем було грубо порушено встановлену законодавством процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, оскільки під час перевірки у нього військово-облікового документа не оформлялася та не вручалася повістка, а так само уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський не здійснювали фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів у позивача із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відео фіксації.

Як це вбачається з іншої оскаржуваної постанови №488/М/2025 - 30.01.2025 о 09 год. 40 хв. відповідачем встановлено, що позивач відмовився від проходження ВЛК. В оскаржуваній постанові відповідача зазначено, що 31.01.2025 о 12 год. 30 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач відмовився від проходження ВЛК, хоча протоколом про адміністративне правопорушення №488/М/2025 від 31.01.2025 суть правопорушення полягає в тому, що 30.01.2025 о 09 год. 40 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач відмовився від проходження ВЛК, що утворює елемент принципу презумпції невинуватості позивача, визначений у законодавстві, як принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Під час перебування позивача в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 і складання відносно нього протоколу №488/М/2025 про адміністративне правопорушення від 31.01.2025 позивач перебував у хворобливому стані доказами чого, є медичний висновок № 4МТТ- СА7Н-5ЕТС-6847 від 02-02-2025 про тимчасову непрацездатність позивача в період з 31.01.2025 по 04.02.2025 включно. Внаслідок зазначеного захворювання у цей день позивач фактично не міг повного мірою керувати своїми діями, оскільки знаходився під впливом лікарських препаратів, виписаних сімейним лікарем під час огляду, що виключає адміністративну відповідальність позивача згідно приписів статей 17,20 КУпАП.

Позивач повідомляв про наявність даних обставин уповноваженій посадовій особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складала протокол, але вони не були взяті відповідачем до уваги з об`єктивних (не залежних від позивача) причин.

25 лютого 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05 березня 2025 року представник відповідача скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що 31.01.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході уточнення облікових даних було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не має при собі військово-облікового документа, в зв`язку з чим він не зміг його пред`явити на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до порушення вимоги ч. 6 статті 22 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» якою передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У зв`язку з відмовою пред`являти військово-обліковий документ, щодо ОСОБА_1 було складено протокол №487/М/2025. Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП склала уповноважена посадова особа, солдат ОСОБА_3 , згідно вимог ст.254 КУпАП. При складанні протоколу ОСОБА_1 був присутній, пояснення надавати відмовився, згідно даних Оберіг було встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог законодавства не перебуває на військовому обліку у жодному з ТЦК та СП та немає військово-облікового документа військовозобов`язаного взагалі. Позивач являється особою чоловічої статі у віці 45 років, та в порушення описаних вище норм законодавства України про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період не пред`явив на вимогу працівника ТЦК та СП військово-обліковий документ. При складанні протоколу було з`ясовано, що ОСОБА_1 ще у 2006 році виповнилося 27 років і це був граничний вік для призовника на час виникнення правовідносин, тому він мав обов`язок стати на військовий облік як військовозобов`язаний згідно ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та звернутися з заявою для отримання військово-облікового документу (далі ВОД) військовозобов`язаного (військового квитка або тимчасового посвідчення). Однак, ним не було вчинено жодних дій для цього. Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 487/ М/2025 у позивача були відсутні зауваження до змісту протоколу доказів наявності ВОД та його пред`явлення до протоколу не додав. Копію протоколу отримав що підтверджує його особистий підпис, про дату та час розгляду був повідомлений належним чином так як вона зазначена у тексті протоколу. Щодо розгляду справи 12:00, 03.02.2025 не заперечував. 03.02.2025 на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справ у зв`язку з хворобою. Розгляд справи було відкладено на 12.02.2025, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, однак на розгляд справи прибув його представник адвокат Дем`яненко К.О., тому було прийнято рішення проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 з його представником. Справу про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 розглядав начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 дослідивши всі докази у їх сукупності, також було враховано, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП в особливий період, постановив за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також правил військового обліку в умовах особливого періоду, притягнути його до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у мінімально передбаченому розмірі у сумі 17 000,00 грн. Також звертають увагу суду що, оскільки ч. 6 ст. 22 Закону № 3543-XII передбачає обов`язок громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років у період проведення мобілізації (крім цільової) мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто вказана норма передбачає обов`язок не лише мати військово-обліковий документ як такий, а мати відповідний документ при собі та пред`являти його за вимогою уповноважених осіб. Після складання протоколу про відсутність ВОД у ОСОБА_1 було запропоновано уповноваженим представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 отримати направлення на проходження військово-лікарської комісії (далі ВЛК), однак ОСОБА_1 категорично відмовився його отримувати, тобто відмовився виконувати свій військовий обов`язок. Протокол про адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП склала уповноважена посадова особа, солдат ОСОБА_3 , згідно вимог ст.254 КУпАП. У позивача були відсутні зауваження до протоколу, поважних причин відмови у утриманні направлення не вказав ні в заяві ні усно. ОСОБА_1 було доведено положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтвердив власним підписом у протоколі. Заяви та клопотання у позивача були відсутні, розгляд справи було призначено на 03.02.2025, але відкладений за заявою на 12.02.2025. 12.02.2025 справу про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 розглядав начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 заслухавши пояснення адвоката, та враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП в особливий період, постановив за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також правил військового обліку в умовах особливого періоду, притягнути його до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у сумі 25500,00 грн. Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було отримано адвокатом Дем`яненко К.О. після розгляду справи, 12.02.2025.

10 березня 2025 року ухвалою суду здійснено перехід від розгляду адміністративної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

24 березня 2025 року ухвалою суду поновлено судовий розгляд та витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- додаткові пояснення стосовно можливості отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, передбачені ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», з підтвердженням належними доказами;

- додаткові пояснення щодо інформації, коли документований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 військово-обліковим документом.

Установлено строк для подання витребуваних доказів до 14.04.2025.

Вказана ухвала отримана відповідачем 25.03.2025р. шляхом доставлення до Електронного кабінету підсистеми «Електронний Суд», проте на виконання ухвали суду не надані додаткові пояснення та докази.

Представник позивача адвокат Довбій Ю.Ю. в ході судового засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Додатково вказував, що з моменту, коли позивач був зобов`язаний стати на військовий облік, але не зробив цього, сплинули терміни притягнення до адміністративної відповідальності. Також вказував, що відповідач є зобов`язаним надати докази правомірності оспорюваних постанов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, приходить до такого.

31 січня 2025 року складено протокол № 487/М/2025 про адміністративне правопорушення, яке полягало в тому, що 31 січня 2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що гр. ОСОБА_1 не має при собі військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явив його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 . В протоколі ОСОБА_1 розписався про тримання його примірника, зауважень та пояснень до протоколу не зазначив.

31 січня 2025 року за № 13 ІНФОРМАЦІЯ_4 видали ОСОБА_1 направлення для встановлення до проходження військової служби за станом здоров`я ДШВ у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

31 січня 2025 року складено акт відмови від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії. 31 січня 2025 року складено протокол № 488/М/2025 про адміністративне правопорушення, яке полягало в тому, що 30 січня 2025 року о 9 год. 40 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК. .В протоколі ОСОБА_1 розписався, зауважень та пояснень до протоколу не було.

03 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення у зв`язку з хворобою та надано медичну довідку.

06 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 направлено повідомлення про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення № 487/М/2025 та № 488/М/2025 відкладено на 12 год. 00 хв. 12.02.2025 та на 12 год. 30 хв. 12.02.2025.

Постановою № 487/М/2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.02.2025 року на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з вказаною постановою адміністративне правопорушення полягало в тому, що 31 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явив його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою № 488/М/2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.02.2025 року на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 25500 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з вказаною постановою адміністративне правопорушення полягало в тому, що 31 січня 2025 року о 12 год. 30 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК.

Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення №487/М/2025 від 12.02.2025 року протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 , що додана до відзиву, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не прив`язаний до військомату та не взятий на військовий облік.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року № 2233-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє наразі.

Відповідно до п. п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Крім того, абз.4 п.10-1 Правил зобов`язував уточнити протягом 60 днів свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, тобто в термін до 16 липня 2024 року.

За змістом вимог постанови КМУ №721 від 18.06.2024 електронний військово-обліковий документ, запроваджений у мобільному додатку порталу Дія або Резерв+, має таку ж юридичну силу, як і паперовий. Відсканувавши QR-код, уповноважені органи можуть перевіряти його чинність й отримати усю необхідну інформацію.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Судом встановлено, що 31 січня 2025 року відносно позивача складений протокол про адміністративне правопорушення, яке полягало у тому, що позивач під час перевірки облікових даних в період військового стану та оголошення мобілізації не мав при собі та не пред`явив військово-обліковий документ, чим порушив вимоги частини 6 статті 22 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якими передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника. Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський зобов`язані з 17.07.2024, здійснювати фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, проте відповідач не надав фото або відеозаписом правопорушення.

Для офіційного з`ясування обставин справи судом було витребувано у відповідача інформацію про те, що видавався позивачу військово-обліковий документ. Також судом були витребувані відомості щодо виконання позивачем обов`язку з уточнненя даних для вирішення питання про підстави застосування примітки до ст.210 КУпАП, відповідно до якої передбачено положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Проте відповідачем суду витребувані відомості не надані.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що викладені у спірній постанові 487/М/2025 від 12.02.2025 обставини є недостатніми для кваліфікації дій позивача як порушення ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові №488/М/2025 від 12.02.2025 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до приписів частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 74 вказаного Порядку встановлено, що військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовозобов`язаний та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Cил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис.

Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

З наданого стороною відповідача направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та акту вбачається, що позивач відмовився віпрозодження ВЛК, однак стороною відповідача не надано доказів, що вказане направлення було зареєстровано в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію.

Крім того в протоколі 31 січня 2025 року № 488/М/2025 про адміністративне правопорушення, зазначено дату відмови від проходження ВЛК 30 січня 2025 року. Хоча в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено дату відмовити 31 січня 2025 року.

Не зазначення в спірній постанові дату та час оповіщення позивача щодо рішення компетентного органа про його обов`язок проходження ВЛК як складової об`єктивної сторони правопорушення позбавляє суд можливості вирішити питання, чи дійсно позивач є суб`єктом, який порушив абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»),заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, викладені у спірній постанові 488/М/2025 від 12 лютого 2025 обставини не є недостатніми для кваліфікації дій позивача як порушення ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування спірних постанов з направленням справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 139 КАС України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволення позовних вимог у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ст.ст. 7, 9, 23, 33, 251, 278, 280, 285, 289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст. 2, 4, 20, 72-79, 241, 242, 250, 256, 286, 288 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Скасувати постанову № 487/М/2025 від 12 лютого 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати постанову № 488/М/2025 від 12 лютого 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата складення повного тексту рішення 17 квітня 2025 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )