Справа № 160/5754/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2025 рокуСправа №160/5754/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний Суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ДМС України в Дніпропетровській області), в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після досягнення 45-річного віку ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Верхньодніпровського відділу із заявою про вклеювання фото до паспорту зразка 1994 року. Проте, відповідач відмовив у вклеюванні фото до паспорту, посилаючись на відсутність рішення суду з даного питання та право позивача на обмін паспорту зразка 1994 року на паспорт у формі ID-картки. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років протиправними, що стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
11.03.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не погоджується з доводами позивача та просить у задоволенні позовної заяви відмовити повністю. Представник відповідача зазначає, що позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою, в якій просила вклеїти фотокартку у паспорт громадянина України зразка 1994 року у зв`язку з досягненням 45-річного віку. Зазначає, що за результатом розгляду заяви позивачці надано відповідь листом від 15.02.2025, в якому роз`яснив порядок вклеювання фотокартки відповідного віку до паспорта громадянина України та повідомив про необхідність обміну паспорта у формі книжечки зразка 1994 року, у зв`язку з тим, що позивачка звернулася до нього пізніше, ніж через місяць після досягнення 45-річного віку. Вважає, що права позивачки не порушені. Враховуючи, що додані до заяви документи не відповідають переліку, що передбачений п.2 розділу V Порядку №456, вказане звернення не створює правових підстав для вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року, виданого на ім`я позивачки, фотокартки по досягненню 45-річного віку.
14.03.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній заперечив проти тверджень представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позовні вимоги задовольнити повністю.
Також у відповіді на відзив, в прохальній частині було заявлено клопотання про виклик до суду в якості свідка позивачку ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 07.04.2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , викладеного у відповіді на відзив, про виклик свідка у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії було відмовити.
Також ухвалою суду від 07.04.2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , викладеного у відповіді на відзив, про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін було відмовлено.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 12.10.2004.
12.02.2025 позивачка звернулась до Верхньодніпровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про вклеювання фотокартки у паспорт громадянина України зразка 1994 року у зв`язку з досягненням 45-річного віку.
Листом №Ф-2/6/1243-25/1243/1726-25 від 15.02.2025 «Про розгляд звернення» Верхньодніпровським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повідомлено позивачці про відсутність законних підстав для вклеювання фотокартки до паспорту громадянина України зразка 1994 року. В обґрунтування своєї позиції відповідачем у листі зазначено наступне:
«Уклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку до паспорта громадянина України зразка 1994 року (у вигляді паспортної книжечки) здійснюється відповідно до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС від 06.06.2019 №456 (далі Тимчасовий порядок №456).
Для вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку особа після спливу тридцятиденного строку подає працівнику територіального підрозділу за місцем проживання (пункт 2 розділу V Тимчасового порядку №456): 1) заяву про вклеювання фотокартки; 2) оригінал паспорта громадянина України зразка 1994; 3) дві фотокартки розміром 3,5х4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку; 4) відповідне рішення суду, що набрало законної сили, засвідчене в установленому законодавством порядку (відмітка про відповідність оригіналу, скріплена печаткою та про набрання рішенням суду законної сили).
Строк надання адміністративної послуги складає не пізніше 5 днів з дати подання заявником усіх необхідних документів.
За потреби проведення додаткової перевірки інформації, поданої заявником, строк вклеювання фотокартки продовжується не більше, ніж на 30 календарних днів, про що інформується заявник у письмовій формі.
Також інформуємо, що відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360, ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України та іншими актами законодавства.
Таким чином, за відсутності відповідного рішення суду на сьогодні у Верхньодніпровського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області, відсутні правові підстави щодо вклеювання до Вашого паспорта громадянина України зразка 1994 року фотокартки після досягнення 45-річного віку, після спливу тридцятиденного строку.
Згідно частини другої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VI оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання вищенаведеної норми Закону постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №303 (зі змінами) затверджено Зразок та технічний опис паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, а також Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі Порядок №302).
Відповідно до Порядку №302 Ви маєте всі підстави для обміну Вашого паспорта громадянина України зразка 1994 року на паспорт громадянина України у формі картки в будь-якому територіальному підрозділі ДМС.».
Зазначені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ч. ч. 1-2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 92 Основного Закону, виключно законами України, зокрема, визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.
Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Згідно ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Частинами 1-2 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 3, 5, 7, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ (далі Положення №2503-XII) паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.
До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.
Для вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку подаються паспорт і дві фотокартки зазначеного розміру (п. 15 Положення №2503-XII).
Згідно з п. п. 1, 2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (далі Порядок №302), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
Із матеріалів справи суд встановив, що позивачці виповнилось 45 років 24.02.2017. Отже, вона мала право звернутися до територіального органу ДМС за здійсненням вклеювання фотокартки протягом місяця, тобто в строк до 24.03.2017. Проте, таку заяву вона подала лише 12.02.2025.
Як зазначалось вище, до паспортної книжечки при досягненні громадянином 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним (п. 8 Положення №2503-XII). У зв`язку із зазначеним, суд врахував, що паспорт, в якому не вклеєно фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним для встановлення відповідної особи. Однак, визнання паспорту недійсним не має наслідком його вилучення. Крім того, означеними нормами не встановлено заборони для вклеювання фотокартки у паспорт після спливу тридцятиденного строку.
Відповідно до п. 2 розділу V Тимчасового порядку для оформлення паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456 (далі Тимчасовий порядок №456) для вклеювання фотокартки при досягненні віку 25 або 45 років особи, на ім`я якої оформлений паспорт, протягом 30 календарних днів заявник подає працівнику територіального підрозділу заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток за формою згідно з додатком 4 до цього Тимчасового порядку.
У разі подання заяви та документів через центр надання адміністративних послуг адміністратор центру надання адміністративних послуг передає прийняті заяву та документи до відповідного територіального підрозділу ДМС.
Для вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку особа після спливу тридцятиденного строку заявник подає працівнику територіального підрозділу за місцем проживання заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку, та відповідне рішення суду. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток.
У разі подання паспорта, оформленого територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, заявник додатково подає всі наявні документи, у тому числі документи, що містять фотозображення особи.
Отже, жодною нормою законодавства не передбачено такої підстави для відмови у вклеюванні фотокартки до паспорта зразка 1994 року при досягненні особою 45-річного віку, як прострочення нею місячного строку звернення до компетентного органу для вчинення такої дії.
Пунктом 16 Положення №2503-XII встановлено, що обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.
Таких обставин при вирішенні спору, судом не встановлено.
Відповідно до п. 18 Положення №2503-XII для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування.
Згідно з п. 6 Порядку №302 обмін паспорта здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта; 5) непридатності паспорта для подальшого використання; 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).
Оскільки позивачка має паспорт зразку 1994 року, обмін його є правом, а не обов`язком.
Щодо отримання паспорта громадянина України іншого зразка суд також урахував, що згоди на обробку персональних даних позивачка не надавала та повідомила про відмову в отриманні паспорта громадянина України нового зразка (ІD-картки) через релігійні переконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.
На виконання положень ч. 2 ст. 15 та абз. 2 ч. 2 ст. 21 вказаного Закону Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №302, якою затвердив: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.
Згідно з п. 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:
з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення № 2503-XII;
з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.
Пунктом 3 Постанови № 302 встановлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано. Вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюються відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.
Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Отже, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.
Законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що, в свою чергу, обумовлює неякісність закону та порушення конституційних прав такої особи.
Реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватися, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу використання традиційних методів ідентифікації особи.
Норми Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» на відміну від норм Положення №2503-XII не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що є порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Отже, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак, у даному випадку таке обмеження як неможливість вклеювання фотокартки у паспорт громадянина України у формі книжечки при досягненні 45-річного віку, законодавством не передбачено.
Перелік інформації, яка вноситься до паспорта громадянина України, визначеної у ч. 7 ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» є біометричними даними, параметрами, тобто сукупністю даних про особу, зібраних на основі фіксації її характеристик, що мають достатню стабільність та істотно відрізняються від аналогічних параметрів інших осіб.
Врахувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що застосування відповідачем норм Порядку №302 є примушуванням позивачки до обміну паспорта у формі книжечки на паспорт у формі ID-картки, що суперечить її релігійним переконанням, а, отже, обмежує її права й свободи.
Крім цього, суд зауважив, що пропущення позивачем строку для звернення до відповідача із заявою щодо вклеювання фотокартки в паспорт громадянина України у формі книжечки у зв`язку із досягненням 45-річного віку без поважних причин є порушенням вимог підпункту 6 пункту шостого Порядку №302. У той же час за це порушення позивача може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, однак, це не можна тлумачити так, що особа взагалі повинна бути позбавлена права на користування паспортом у формі книжечки.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачка має право на вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки у зв`язку з досягненням нею 45 років.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.08.2021 у справі №240/3660/19, від 05.12.2019 у справі №420/270/19, від 31.01.2020 у справі №200/6627/19-а та від 06.02.2020 у справі №420/3253/19.
Отже, доводи позивача є обґрунтованими, а належним та достатнім способом захисту прав позивачки є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у вклеюванні до паспорта у формі книжечки, який виданий на ім`я позивачки, нової фотокартки при досягненні нею 45-річного віку та зобов`язання відповідача вклеїти у паспорт у формі книжечки, який виданий на ім`я позивачки, нової фотокартки при досягненні нею 45-річного віку.
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
ОСОБА_1 належним чином довело обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.
В свою чергу відповідачем доводи позивача не спростовані, правомірність своїх дій не доведено.
За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 , виданого 12.10.2004 Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років.
Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року, серії НОМЕР_1 , виданого 12.10.2004 Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 , нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст судового рішення складено та підписано 18.04.2025 року.

Суддя О.М. Неклеса