Справа № 140/1534/25
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

14 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1534/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Мартинюк Т.О.,

за участю представника позивача Восковського Ю.О.,

представника відповідача Годунко М.Ф.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГВІНЕТ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГВІНЕТ» звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.05.2024 № форми «Р».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у даній адміністративній справі на 11:00 27.03.2025.

17.03.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, яке обгрунтоване тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.05.2024 № направлено платнику відповідно до вимог статті 42 Податкового кодексу України рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак 24.05.2024 вказаний лист повернувся «за закінченням терміну зберігання», отже вважається врученим і саме з цієї дати обраховується строк на звернення до суду із позовною заявою. Таким чином строк на звернення до суду закінчився 25.12.2024. Проте, позовна заява товариством подана 13.02.2025 року, тобто з пропуском встановленого статтею 122 КАС України строку звернення до суду майже на два місяці.

09.04.2025 від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, в яких проти задоволення такого клопотання представник відповідача заперечив, оскільки жодних документів від податкового органу позивач не отримував, що призвело до позбавлення права вчасно подати документи на запит, заперечення щодо перевірки, отримати копію наказу тощо. Крім того зауважує, що жодних доказів, які підтверджували б факт відправки листів 661, 079 на адресу ТОВ «ГВІНЕТ» - подання їх до відділення поштового зв`язку 43027 чи будь-якого іншого, до суду не подано.

На підставі викладеного, представник позивача просив суд в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГВІНЕТ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.05.2024 № форми «Р» без розгляду, відмовити повністю.

В підготовчому засіданні 14.04.2025 представник відповідача клопотання підтримав з підстав, у ньому викладених, та просив його задовольнити.

Представник відповідача у тому ж судовому засіданні проти задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, заперечив повністю.

Суд заслухавши пояснення учасників справи вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України- становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Твердження відповідача про пропуск строку ґрунтується на наявному в справі рекомендованому повідомленні про надіслання поштового відправлення №923 яке повернуто за закінченням терміну зберігання 24.05.2024, проте, на думку суду повідомлення про невручення поштового відправлення №923 не може, в даному випадку, слугувати безперечним та належним доказом вручення позивачу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки зі змісту поштового відправлення №923 неможливо встановити вміст такого поштового відправлення.

Суд наголошує, що згідно п.17 Правил надання послуг поштового зв`язку затвердженого Постановою КМУ від 05 березня 2009 року №270 внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку.

Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Таким чином належним доказом вмісту вкладення поштового відправлення є виключно опис вкладення до поштового відправлення.

В матеріалах справи такий опис вкладення до поштового відправлення позивачу податкового повідомлення-рішення від 08.05.2024 № відсутній, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.05.2024 № отримане позивачем 24.05.2025 з урахуванням вимог п.42,5 ст. 42 ПК України, як на тому наполягає відповідач.

Інших документів, які б свідчили про отримання чи неотримання позивачем податкового повідомлення-рішення від 08.05.2024 № суду не надано.

Суд, в свою чергу приймає до уваги твердження позивача про те, що з цим позовом позивач звернувся до суду 14.02.2025, після ознайомлення в системі ЄСІТС з матеріалами справи №140/12369/24 документами до яких і було долучено оскаржуване в цій справі ППР, тобто з дотриманням шестимісячного строку звернення до суду встановленого частиною другою статті 122 КАС України, оскільки, в тому числі, доказів протилежного відповідачем не надано, а відтак у суду відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того суд враховує, що позивач 22.01.2025 №22/01/1 звертався до ГУ ДПС у Волинській області із запитом щодо надання на електронну адресу документів, а саме: акту перевірки та оскаржуваного ППР, однак відповіді станом на час звернення до суду 14.02.2025 так і не отримав.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до суду із цим позовом, а відтак у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись статтями 44, 122, 166, 243 ч.3, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 17 квітня 2025 року.

Суддя В.В. Мачульський