Справа № 300/5888/24
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" квітня 2025 р. справа № 300/5888/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панікара І.В.,
при секретарі Подольській Т.М.,
представниці відповідача - Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області - Нижник М.В.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з охорони об`єктів про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, 23 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС в Івано-Франківській області з охорони об`єктів (Долинського НГВУ ПАТ "Укрнафта"), за змістом якого (з урахуванням уточнення) просила суд:
- скасувати наказ 23 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з охорони об`єктів (Долинського НГВУ ПАТ «Укрнафта») «Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця на підставі п.1. ст. 40 КЗпП України» від 27.06.2024 № 29;
- поновити ОСОБА_1 на посаді інженера з пожежної безпеки 23 ДПРЧ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області з дня, наступного за днем звільнення - з 30 червня 2024 року;
- стягнути з 23 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з охорони об`єктів (Долинського НГВУ ПАТ «Укрнафта») на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.06.2024 до дня поновлення на роботі;
- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області вчинити дії щодо поновлення на посаді інженера з пожежної безпеки 23 ДПРЧ ДСНС України в Івано-Франківській області з дня, наступного за днем звільнення - з 30 червня 2024 року;
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ 23 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС в Івано-Франківській області з охорони об`єктів (Долинського НГВУ ПАТ "Укрнафта") "Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України" від 27.06.2024 за № 29.

Поновлено ОСОБА_1 з 30.06.2024 на посаді інженера з пожежної безпеки, а у разі неможливості такого поновлення - на іншій рівнозначній посаді в 6 Державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з охорони об`єктів.

Стягнуто з 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з охорони об`єктів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 131028,48 грн. (сто тридцять одна тисяча двадцять вісім гривень 48 копійок), з відповідним утриманням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з охорони об`єктів на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч).

В решті позовних вимог - відмовлено.

Звернуто до негайного виконання судове рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 15354,92 грн.

Адвокат Креховецька Надія Миколаївна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , 25.03.2025 звернулася до суду із клопотанням про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000, 00 грн. (а.с.185).

09.04.2025 від представника 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з охорони об`єктів надійшло заперечення на клопотання, відповідно до якого останній вказав, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вважає, що заявлена до відшкодування вартість наданої позивачу послуги є значно завищеною та не співмірною зі складністю справи, внаслідок чого, підлягає зменшенню, оскільки дана категорія справи не є складною та написання позовної заяви та інших клопотань не потребувало багато часу.

09.04.2025 від представника Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області надійшло заперечення на клопотання, відповідно до якого остання вказала, що розділом 4 договору про надання правової допомоги № 67 від 25.07.2024 сторонами врегульовано порядок оплати послуг адвоката, а саме: оплата здійснюється на підставі Актів. Однак, представником позивача не надано жодного Акту, який би свідчив про надані послуги. Окрім того, також звернуто увагу, що заявлена до відшкодування вартість наданої позивачу послуги є значно завищеною та не співмірною зі складністю справи, дана категорія справи не є складною, що свідчить про те, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Представник заявника в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, водночас, 09.04.2025 через підсистему «Електронний суд» подала клопотання про розгляд заяви без участі представника заявника та заявника за наявними матеріалами.

Представник Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області щодо задоволення заяви заперечила з мотивів викладених у запереченні.

Представник 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з охорони об`єктів в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки в судове засідання суду невідомі.

Порядок та підстави винесення додаткового судового рішення встановлені статтею 252 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Дослідивши клопотання про ухвалення додаткового рішення та заперечення щодо нього, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частинами 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4 та 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У частині 1 статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац 2 пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2000 № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 31, абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Окрім того, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (№ 11-562ас18) про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також, згідно Рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження) та суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 15 червня 2022 року у справі № 280/8547/20.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, серед іншого, є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже, консультації і роз`яснення з правових питань протягом усього судового провадження, підготовка до судових засідань, робота з клієнтом, опрацювання нормативно-правової бази, складання уточнення, опрацювання відзивів, нормативно - правової бази, складання процесуальних клопотань є правничою допомогою.

Окрім того, виходячи з аналізу положень статті 30 Закону № 5076-VI, за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, схвалених Установчим З`їздом адвокатів України від 17.11.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Таким чином, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо. Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 810/2760/17.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України , від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України , заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), №34884/97, рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», рішення від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України»).

При цьому, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16.

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача до матеріалів справи долучила копію: Договору про надання правової допомоги за № 67 від 25.07.2024; Додатку 1 до договору про надання правової допомоги за № 67 від 25.07.2024; Додаткової угода від 10.02.2024 до Договору про надання правової допомоги за № 67 від 25.07.2024; платіжної інструкції від 10.02.2025, від 24.10.2024, від 25.07.2024; Детального опису (робіт) наданих послуг за Договором про надання правової допомоги за № 67 від 25.07.2024 станом на 25.03.2025; Ордер на надання правничої допомоги від 25.07.2024.

Згідно пункту 1 Договору про надання правової допомоги за № 67 від 25.07.2024 предметом договору є надання адвокатом послуг щодо захисту її прав та інтересів щодо питання поновлення на посаді інженера з пожежної безпеки та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Порядок оплати послуг визначають Розділом 4 Договору.

Так, відповідно до пункту 3.1. Договору вартість послуг Адвоката зазначена у Додатку 1 «Вартість послуг адвокатки» до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

Клієнтка впродовж трьох днів з моменту підписання Договору, сплачує передплату гонорару за надані послуги в розмірі, що становить 4000,00 грн. від загальної вартості послуг, а інша частина гонорару за реально надані послуги може сплачуватися впродовж дії цього Договору, однак не пізніше, ніж у триденний строк з моменту підписання акту приймання-передачі (робіт) послуг, або мовчазної згоди його погодження Клієнтка повинна сплатить усю суму, яка буде зазначена в акті приймання-передачі (робіт) послуг, підписання якого свідчить про припинення дії цього Договору (пункт 4.2. Розділу 4 Договору).

За змістом Додатку 1 до договору про надання правової допомоги за № 67 від 25.07.2024 вартість послуг адвоката становить: зустріч, консультація Клієнтки, узгодження правової позиції 500,00 грн.; написання та подання позовної заяви/апеляційної скарги/касаційної скарги 3500,00 грн.; участь Адвоката в одному судовому засіданні з розрахунку за одне судове засідання 500,00 грн.; написання та подання адвокатського запиту з розрахунку за один запит 1000,00 грн.; написання та направлення відповіді на відзив на позовну заяву/апеляційну скаргу/касаційну скаргу з розрахунку за один документ 2500,00 грн.; написання й направлення до суду заяви про встановлення судового контролю 1500,00 грн.

Згідно Детального опису (робіт) наданих послуг за Договором про надання правової допомоги за № 67 від 25.07.2024 станом на 25.03.2025 у вартість послуг до витрат на правничу допомогу відноситься, у тому числі: зустріч, консультація Клієнтки, узгодження правової позиції 500,00 грн.; написання та подання позовної заяви/апеляційної скарги/касаційної скарги 3500,00 грн.; написання та направлення відповіді на відзив від 24.10.2024 2500,00 грн.; участь адвокатки в судовому засіданні 03.01.2025 о 9:30 500,00 грн.; участь адвокатки в судовому засіданні через ВКЗ 10.02.2025 о 13:30 500,00 грн.; написання та подання адвокатського запиту № 39 від 10.02.2025 1000,00 грн.; участь адвокатки в судовому засіданні 20.03.2025 о 9:30 500,00 грн. Всього станом на 25.03.2025 за Договором про надання правової допомоги за № 67 від 25.07.2024 надано 8 послуг на загальну суму 10000,00 грн.

Посилаючись на вищевказані докази, сторона позивача просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн.

Представником позивача Креховецькою Н.М. надано копії платіжних інструкцій від 10.02.2025, від 24.10.2024, від 25.07.2024, відповідно до яких судом встановлено, що ОСОБА_1 оплатила послуги в сумі 9000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що серед наданих стороною позивача документів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відсутній передбачений пунктом 4.2. Розділу 4 Договору про надання правової допомоги за № 67 від 25.07.2024 акт здачі-приймання послуг, який би містив детальний опис наданих позивачці адвокатом послуг із зазначенням вартості кожної з таких послуг та кількості витраченого адвокатом на їх надання часу.

Відтак, дослідивши надані суду докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд констатує, що він позбавлений можливості оцінити обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, співмірність послуг категорії складності даної справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, оскільки у зазначених вище документах не зазначено ані детального опису наданих позивачеві адвокатом послуг із зазначенням їх чіткого найменування та вартості кожної з таких послуг і кількості витраченого адвокатом на їх надання часу, а також не виокремлено із загальної суми гонорару у розмірі 10000,00 грн. за надання такої послуги, як повний правовий супровід адміністративної справи за № 300/5888/24 та вартості такого супроводу безпосередньо у суді першої інстанції.

Водночас, продовжуючи аналіз витрати позивачки на правову допомогу, суд встановив, що адвокатом під час судового процесу було надано наступні послуги, що передбачені Додатком 1 до договору про надання правової допомоги за № 67 від 25.07.2024, а саме: участь адвоката в судовому засіданні 03.01.2025, що підтверджується протоколом судового засідання від 03.01.2025; участь адвоката в судовому засіданні 10.02.2025, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі конференції за № 4017343; участь адвоката в судовому засіданні 20.03.2025, що підтверджується протоколом судового засідання від 20.03.2025; участь адвоката в судовому засіданні 26.03.2025, що підтверджується протоколом судового засідання від 26.03.2025; подання адвокатського запиту № 39 від 10.02.2025.

Варто також зауважити, що деякі заяви та документи подавались представником до суду через підсистему «Електронний суд», що не потребувало особистої явки представника до приміщення суду.

Окрім того, представником позивача вчинялися дії, зокрема, такі як подання клопотання про відкладення судових засідань самим же заявником, що призвело до затягування справи та, відповідно, до збільшення розміру витрат.

Так, згідно із частиною 6 статті 134 КАС України за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представниками відповідачів 09.04.2025 подано заперечення щодо витрат на правничу допомогу, в якій останній просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представники відповідачів вважають що витрати позивачки на правничу допомогу не обґрунтовані та зазначені в завищеному обсязі.

Внаслідок чого, оцінюючи витрати позивачки з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат, суд робить висновок про те, що обґрунтованим, розумним, справедливим та співрозмірним у даному випадку є призначення позивачці 3000,00 грн. (участь адвоката в судовому засіданні 03.01.2025 500,00 грн.; участь адвоката в судовому засіданні 10.02.2025 500,00 грн.; участь адвоката в судовому засіданні 20.03.2025 500,00 грн.; участь адвоката в судовому засіданні 26.03.2025 500,00 грн.; подання адвокатського запиту № 39 від 10.02.2025 1000,00 грн.) компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Відтак, заява представника позивачки підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 241-246, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з охорони об`єктів (, вул. Підлівче, 63А, м. Долина, Івано-Франківська область, 77500) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (, вул. Франка, 6, м. Івано-Франківськ, 76018),

6 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з охорони об`єктів (, вул. Підлівче, 63А, м. Долина, Івано-Франківська область, 77500).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.

Додаткове рішення складено в повному обсязі « 18» квітня 2025 року.