Справа № 735/468/25
Суддя: Грушко О. П.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №735/468/25р.
Провадження по справі 2-а/735/12/2025р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2025 року смт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Грушко О.П., при секретарі - Хілько Н.В.,

з участю позивача, представника позивача Зощенка В.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Зощенко Валерій Вікторович до Департаменту патрульної поліції НПУ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Зощенко В.В. позовну заяву підтримали та пояснили, що 01.04.2025 року постановою інспектора УПП в місті Києві старшого лейтенанта поліції Торгонського Євгенія Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА, номер 4402020 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 5 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, 01.04.2025 року, о 13 год. 27 хв., в м.Київ, по вул.Бродівська, позивач керував автомобілем RENAULT KOLEOS, д.н. НОМЕР_1 , не будучи пристебнутим пасом безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України і до його застосоване адміністративне стягнення у вигляду штрафу розмірі 510 гривень. Проте, позивач не вчиняв зазначеного правопорушення. Так, 01.04.2025 року, при проїзді блокпосту в м. Київ, поліцейський подав знак про зупинку його транспортного засобу. Знаючи, що на блокпостах вимагається пред`явити паспорт, позивач відразу після зупинки відстебнув пасок безпеки і повернувся до заднього сидіння, де лежала куртка, у кишені якої знаходився паспорт. Але під час руху транспортного засобу він був пристебнутий паском безпеки. А тому просять суд визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА №4402020 від 01.04.2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за ч. 5 ст. 121 КУпАП, протиправною та скасувати її, провадження по справі закрити за відсутності події та складу правопорушення і стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції НПУ на користь позивача усі судові витрати понесені у зв`язку розглядом даної справи, а саме: судовий збір в сумі 605,60 грн. та витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 5000,00 грн.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, направив відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, зазначає, що факт керування автомобілем позивачем не будучи пристебнутим пасом безпеки було виявлено у встановленому законом порядку, і це, а також процедура розгляду справи було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Відеозапис було направлено до суду разом з відзивом. Крім того, у відзиві зазначено, що захисником завищено заявлені витрати на правничу допомогу.

Даний позов зареєстровано в суді 10.04.2025 року. Ухвалою від 11.04.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду. 17.04.2025 року до суду надійшов відзив відповідача на позов.

Заслухавши представника позивача та дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 77 КАС України: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

01.04.2025 року інспектор УПП в місті Києві старший лейтенант поліції Торгонський Є.В. виніс спірну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА, №4402020 за ст. 121 ч. 5 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, 01.04.2025 року, о 13 год. 27 хв., в м.Київ, по вул.Бродівська, позивач керував автомобілем RENAULT KOLEOS, д.н. НОМЕР_1 , не будучи пристебнутим пасом безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України і до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляду штрафу розмірі 510 гривень.

Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2020 року справа №524/9716/16-а зробив наступний правовий висновок: «Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

У пункті 7 спірної постанови зазначено наступне: «Бк 477769».

Суду достеменно не відомо, що означає даний запис, проте, найвірогідніше, що можна припустити це «Бодікамера 477769».

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис, наданий відповідачем разом з відзивом.

На початку відеозапису міститься заставка, де, крім іншого, зазначено: «ID реєстратора 477764». Також, номер 477764 присутній протягом всього відеозапису у стрічці з його параметрами.

Отже, у спірній постанові не зазначено номер технічного засобу, яким здійснено відеозапис, долучений до постанови і наданий суду.

За таких обставин, суд не може визнати даний відеозапис належним і допустимим доказом, а тому відхиляє його.

Крім того, слід зазначити, що на відеозаписі не видно, чи був позивач пристебнутий паском безпеки під час руху транспортного засобу, а отже його твердження, надані суду, вказаним відеозаписом не спростовуються.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення є формою звинувачення особи у його вчиненні, і не може слугувати доказом.

Інших доказів зі сторони відповідача суду не надано.

Відповідно до ст. 134 КАС України: За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд погоджується з запереченнями сторони відповідача щодо неспівмірності заявлених витрат на правничу допомогу зі складністю справи та ціною позову. Так, сума штрафу, призначеного спірною постановою 510 грн. Справа не є складною. Сторона позивача не збирала доказів. Крім того, слід зазначити, що справа є

типовою, а позовна заява відрізняється від інших, поданих представником у такій категорії справ, лише прізвищем позивача і фабулою правопорушення. В той же час, суд враховує, що представник позивача представляв його у судовому засіданні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 121, 251, 268, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 19-22, 74, 77, 139, 241-250, 286 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії серія ЕНА №4402020 від 01.04.2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за ч. 5 ст. 121 КУпАП , а справу закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції НПУ на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Департамент патрульної поліції НПУ (м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, ).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. П. Грушко