Справа № 464/2158/25
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2158/25
пр.№ 2-а/464/45/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Мички Б.Р.

за участі: секретаря судового засідання Севери Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31 березня 2025 року №177, а провадження у справі закрити. З оскаржуваною постановою позивач не погоджується, вважає таку необґрунтованою, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Згідно з оскаржуваною постановою порушення полягає у тому, що позивач не з`явився на виклик ІНФОРМАЦІЯ_2 05.12.2024 року. Однак, позивач не повідомлявся належним чином про виклик у РТЦК.

Ухвалою суду від 04 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

10 квітня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце такого, про причини неявки суду не повідомив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи згідно з ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як регламентовано ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У ст.ст.72-76 КАС України визначено поняття доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

31 березня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Даною постановою встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , шо підтверджується витягом з ЄДРВ. Згідно з п.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_1 має статус військовозобов`язаного, обов`язками якого, відповідно до п.10 ст.1 цього Закону, є прибувати за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду та призову на військову службу і виконувати правила військового обліку встановлені законодавством. 25 листопада 2024 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована повістка за №1403929 з накладенням підпису начальника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 , на виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних на 05 грудня 2024 року. Повістка про виклик військовозобов`язаного була надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення з повідомленням про вручення, за адресою місця проживання, котра вказана згідно з відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за результатом звірки персональних даних, однак оператором поштового зв`язку повернуто до відповідача рекомендоване поштове відправлення, вкладенням до котрого була персональна повістка гр. ОСОБА_1 від 25 листопада 2024 року за №1403929 з долученням Довідки ф.20 «Про причини повернення досилання» з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою.

Таким чином, у силу пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 позивач вважається належним чином повідомлений про необхідність прибуття до територіального центру комплектування, поважних причин, котрі б перешкоджали своєчасному прибуттю на виклик громадянином не повідомлено та доказів цього не надано під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч.1, абз.8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Із такими висновками постанови суд не погоджується, виходячи з наступного.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Згідно з пунктом 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Всупереч наведеному, суб`єктом владних повноважень, на якого покладено процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови, жодних аргументів позивача не спростовано, зокрема не надано суду доказів направлення ОСОБА_1 повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення даних.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Одночасно, на підставі ч.1ст.139 КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань, необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 211,20 гривень.

Судові витрати позивача, пов`язанні із наданням професійної правничої допомоги вирішити відповідно до ч.7 ст.139 КАС України.

Згідно з ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 5 000,00 гривень.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 205, 250, 255,272, 286 КАС України,

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволити.

Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №177 від 31 березня 2025 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого ним судового збору у сумі 1211,20 гривень.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані із професійною правничою допомогою у розмірі 5 000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування та місцезнаходження (місцеперебування) учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Головуючий Богдан МИЧКА