Справа № 260/8007/24
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м. Ужгород№ 260/8007/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, буд. 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - третя особа), в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 19.08.2024 р. № 71;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом, заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки: АДРЕСА_2 від 12.08.2024 року про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 12 липня 2024 року, позивач звернулася до Головного управління ПФУ в Закарпатській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №71 від 19.08.2024 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 27.08.1982 року серії НОМЕР_2 , оскільки на першій сторінці зазначене ім`я та по батькові особи (російською ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці (російською ОСОБА_3 ). Крім цього згідно оскаржуваного рішення для зарахування періоду з 27.08.1982 року по 01.02.1999 року згідно із записом трудової книжки 27.08.1982 серії НОМЕР_3 , необхідно надати уточнюючу довідку про роботу, видану на підставі первинних документів, та довідку про реорганізацію.

Позивач вважає, що не зарахування даних періодів роботи до загального стажу роботи при прийнятті рішення про призначенні пенсії є протиправним та таким, що прямо суперечить нормам законодавства.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

23 грудня 2024 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник третьої особи зазначає, що на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача від 12 липня 2024 року та доданих до неї документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.08.2024 року №71 позивачці відмовлено у призначенні пенсії по віку, тому що, страховий стаж роботи становить 15 років, 1 місяць та 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідачем 2 не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи за трудовою книжкою НОМЕР_3 від 27.08.1982 року, оскільки на першій сторінці зазначене ім`я та по батькові особи (російською ОСОБА_2 ) не відповідає паспорту заявниці (російською ОСОБА_3 ). Для зарахування страхового стажу необхідно надати уточнюючу довідку про роботу видану на підставі первинних документів, та довідку про реорганізацію. Також зазначає, що Відповідно наданих до заяви документів про стаж та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, загальний страховий стаж складає 15 років, 1 місяць та 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

09 січня 2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що до страхового стажу позивачки не враховано: періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 27.08.1982 серії НОМЕР_3 , оскільки на першій сторінці зазначене ім`я та по батькові особи (російською ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці (російською ОСОБА_3 ). Для зарахування періоду з 27.08.1982 по 01.02.1999 згідно із записом трудової книжки 27.08.1982 серії НОМЕР_3 , позивачці запропоновано надати уточнюючу довідку про роботу видану на підставі первинних документів та довідку про реорганізацію. Проте, жодних інших документів, підтверджуючих вищезазначені періоди роботи, передбачені Порядком №637 позивачкою не надано. Вказує, що згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивачки становить 15 років 1 місяць 13 днів (при необхідних 31 рік), що недостатньо для призначення пенсії за віком.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, матеріали відмовної пенсійної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2024 року ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління ПФУ в Закарпатській області з заявою про призначення пенсії за віком.

Вказана заява позивача, відповідно до принципу екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, рішенням від 19.08.2024 року №71 відмовило ОСОБА_1 ,, у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю страхового стажу. (а.с. 12).

Згідно даного рішення, страховий стаж позивача складає 15 років 1 місяць 13 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 27.08.1982 року серії НОМЕР_2 , оскільки на першій сторінці зазначене ім`я та по батькові особи (російською ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці (російською ОСОБА_3 ).

Також у рішенні зазначено, що для зарахування періоду з 27.08.1982 року по 01.02.1999 року згідно із записом трудової книжки 27.08.1982 серії НОМЕР_3 , необхідно надати уточнюючу довідку про роботу, видану на підставі первинних документів, та довідку про реорганізацію.

Вважаючи таке рішення органів Пенсійного фонду України протиправними, позивач звернулася за захистом свої прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч.2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до п.1 ч.1ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У розумінні ст. 26 Закону №1058-ІV позивач має право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 31 року.

Зі змісту спірного рішення про відмову у призначенні пенсії випливає, що до страхового стажу позивача не зараховано окремі періоди.

Пунктами 1 та 2 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.18 Порядок №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 цього Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (надалі - Порядок №18-1).

Так відповідач не зарахував позивачу до страхового стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 27.08.1982 року, оскільки на першій сторінці зазначене ім`я та по батькові особи (російською ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці (російською ОСОБА_3 ).

Оцінюючи вказані доводи відповідача, суд враховує, що за приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (зі змінами) (далі -Інструкція №162), що була чинна на момент видачі позивачеві трудової книжки позивача, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно із пунктом 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу; прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і уставами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції і про виплачені у зв`язку із цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не вносяться.

Пунктом 2.5 Інструкції №162 передбачено, що у разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження і заохочення і інше виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати робітнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно із пунктом 2.7 Інструкції №162 якщо підприємство, що внесло неправильний чи неточний запис, ліквідовано, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності вищестоящою організацією, якій підпорядковувалося ліквідоване підприємство.

Аналогічні приписи містяться і у п.п.1.1, 2.4, 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція від 29.07.1993 №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110.

З матеріалів справи видно, що позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії за віком подано трудову книжку серії НОМЕР_3 від 27.08.1982. (а.с. 16).

Так, з титульного аркуша трудової книжки серії НОМЕР_3 від 27.08.1982 встановлено, що трудова книжка видана на особу Эрней, яке згодом перекреслено/виправлено на ОСОБА_4 , у зв`язку зі зміною прізвища, про що міститься застереження датоване 18.10.1985 р., дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата заповнення трудової книжки: 27.08.1982. Титульний аркуш містить відтиск печатки та підпис особи, відповідальної за видачу трудових книжок, а також підпис особи на ім`я якої видана трудова книжка.

Суд звертає увагу, що анкетні дані викладені у трудовій книжці на ім`я « ОСОБА_5 » заповнені тільки російською мовою, дані ПІБ українською мовою відсутні.

Відповідно до відомостей паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Хустським РВ УМВС України в Закарпатській області 22.01.2015, копія якого наявна в матеріалах справи, прізвище, ім`я та по-батькові позивача українською мовою « ОСОБА_1 », а російською « ОСОБА_6 ». (а.с. 17).

Відтак, у даному випадку має місце розбіжність між написанням перших літер імені та по батькові позивача на російській мові у трудовій книжці та у паспорті громадянина України.

Проте, суд звертає увагу, що в трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 27.08.1982 міститься дата народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 , що відповідає її паспортним даним.

В даному випадку, має місце граматично невірний запис перших літер імені та по-батькові позивача на російській мові у трудовій книжці серії НОМЕР_3 , що не може бути підставою для незарахування спірних періодів роботи позивача до страхового стажу.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29.06.2010) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, в тому числі від його грамотності, як це має місце в даному випадку. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

В даному випадку, судом встановлено, що вказані записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень, відсутні ознаки підчисток та підробок. Зміна прізвища позивача застережена у передбачений законом спосіб.

Щодо позиції відповідача, що для зарахування періоду з 27.08.1982 року по 01.02.1999 року згідно із записом трудової книжки 27.08.1982 серії НОМЕР_3 , позивачу необхідно надати уточнюючу довідку про роботу, видану на підставі первинних документів, та довідку про реорганізацію, суд зазначає, що згідно з абз.2 ч.2 ст. 44 Закону №1058-ІV у разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду. Разом з тим згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, у разі наявності сумнівів або необхідності уточнити певні відомості, пенсійний орган мав можливість скористатися правами, передбаченими частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV, та самостійно звернутися до підприємства з відповідним запитом.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що ним вчинялись певні дії щодо здійснення відповідних запитів для підтвердження спірного періоду.

Відтак, на думку суду, дії відповідача щодо не зарахування стажу лише з формальних підстав, є протиправними.

Слід зазначити, що суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні пенсії, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Таким чином, на переконання суду, спірне у даній справі рішення про відмову у призначенні пенсії не відповідає вимогам чинного законодавства та є протиправним.

Тому суд вважає оскаржене рішення №71 від 19.08.2024 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а період роботи за трудовою книжкою НОМЕР_3 від 27.08.1982, який не був зарахований, оскільки на першій сторінці зазначене ім`я та по батькові особи (російською ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці (російською ОСОБА_3 ), підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 , для встановлення права на пенсію за віком.

Щодо наступної позовної вимоги, то суд враховує те, що відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону від 09.07.2003 №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 26 Закону від 09.07.2003 №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 рік.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виповнилося 60 років, тому мінімально необхідний страховий стаж для призначення пенсії позивачу має становити 31 рік.

Так, в оскаржуваному рішенні органами Пенсійного фонду України було підтверджено страховий стаж позивача в15 років 1 місяць 13 днів.

При цьому, враховуючи, що в межах вирішення даного спору зарахуванню до страхового стажу позивача підлягає також і протиправно не врахований період роботи за трудовою книжкою НОМЕР_3 від 27.08.1982 який не був зарахований оскільки на першій сторінці зазначене ім`я та по батькові особи (російською ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці (російською ОСОБА_3 ), підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 , тому суд виходячи із простого математичного обрахунку шляхом додавання доходить висновку, що сумарний страховий стаж позивача в цьому випадку досягає необхідний 31 рік.

Як зазначено у частині 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В даному випадку враховуючи протиправність оскаржуваного рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії та беручи до уваги те, що призначення пенсії належить до виключної компетенції пенсійного органу, який і має здійснити відповідний повторний розрахунок страхового стажу позивача із урахуванням періодів роботи за трудовою книжкою НОМЕР_3 від 27.08.1982, суд дійшов висновку, що порушені права позивача необхідно захистити шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , щодо призначення останній пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону від 09.07.2003 №1058-IV.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень і дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання відносно розподілу судових витрат суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким безпосередньо приймалося оскаржуване рішення.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, буд. 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області №71 від 19 серпня 2024 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 08.2024 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду наведених у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, буд. 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013, ) судові витрати у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМ.М. Луцович