Справа № 480/2376/25
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2025 року Справа № 480/2376/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2376/25 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Романа Володимировича від 03.03.2025 про відкриття виконавчого провадження № 77341638.
Ухвалою суду від 31.03.2025 позовну заяву залишено без руху.
03.04.2025 через систему "Електронний суд" представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Після усунення недоліків позовної заяви було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.
До участі у справі було залучено в якості співвідповідача - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Крім цього, залучено до участі у даній справі в якості третьої особи - ОСОБА_1 .
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 03.03.2025 відповідачем, - Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77341638 (ідентифікатор доступу до виконавчого провадження 94ДАВД446537) з примусового виконання виконавчого листа Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 у справі № 480/9990/23.
Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки вона прийнята всупереч ст. 24, абз. 25 п. 10-2 розд. XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження, посилаючись на те, що А4427, починаючи з 24.02.2022, у повному складі виконує завдання з оборони України, а з 02.10.2024 передислокована до району виконання завдань в зоні відповідальності Оперативно-тактичного угрупування Харків (Харківська область).
Зазначені обставини, на переконання позивача, свідчать про те, що відповідач не вправі здійснювати примусове виконання рішень відносно позивача, місцезнаходженням (місце дислокації) якого є Харківська область.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у заяві просить справу розглядати без його участі.
Ухвалою суду відкрито провадження в даній справі та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Копія даної ухвали була направлена відповідачам через систему "Електронний суд" та отримана ними 08.04.2025р., про що свідчать довідки про доставку електронного листа. Проте заяви про визнання позову чи відзиву на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, відповідачами до суду не надано.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.
Враховуючи те, що учасники справи про час та місце розгляд повідомлені належним чином, в судове засідання учасники провадження не з`явилися, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у справі не здійснюється та справа розглядається в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №77341638 щодо примусового виконання виконавчого листа 480/9990/23, виданого 25.12.2024 Сумським окружним адміністративним судом про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати стягувачу ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022р. №168 у розмірі збільшеному до 100 000грн. за період з 01.03.2023р. по 28.04.2023р.
У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено адресу боржника ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .
Як зазначає відповідач, місце дислокації військової частини змінилося і згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 284 від 02.10.2024 військова частина НОМЕР_1 з 02.10.2024 передислокована до району виконання завдань в зоні відповідальності Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Харківська область).
На переконання позивача, відповідач, як орган примусового виконання рішення юрисдикція якого розповсюджується лише на територію Сумської області(щодо боржників), отже відповідач не вправі здійснювати примусове виконання рішень відносно А4427, місцезнаходженням якого є Харківська область. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду позивача (боржника у вищевказаному виконавчому провадженні) з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За змістом частини першої статті 4 Закону №1404 у виконавчому документі обов`язково зазначається адреса місцезнаходження (для юридичних осіб).
На підставі частини першої статті 28 Закону №1404 постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Виходячи із системного тлумачення частини першої статті 4, частини першої статті 28 Закону № 1404, у виконавчому документі має бути зазначено адресу місцезнаходження боржника, які знаходяться у межах виконавчого округу виконавця.
Саме за зазначеною у виконавчому документі адресою виконавець в силу положень частини першої статті 28 Закону № 1404 зобов`язаний надіслати, зокрема, постанову про відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, положення статті 28 Закону №1404 встановлюють імперативний обов`язок виконавця надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що обумовлює відсутність меж розсуду у виконавця при визначенні адреси боржника.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 460/3537/20 зазначив, що аналіз положень Закону №1404 свідчить про те, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 804/6996/17, від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19.
Чинною редакцією Закону України Про виконавче провадження не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.
Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 511/1342/17.
Перевірка ж майнового стану боржника, розшук боржника та/ або його майна здійснюється у вже відкритому виконавчому провадженні (частини друга, четверта статті13, частина сьома статті 26, стаття 36, частина восьма статті 48 Закону № 1404).
Аналогічна позиція викладена в поставі Верховного Суду України від 09.12.2020 у справі № 460/3537/20.
Таким чином, виконавець приймає до виконання виконавчі документи, у яких зазначено місце проживання/перебування боржника або місцезнаходження майна боржника, які знаходяться в межах його виконавчого округу.
Такий висновок про необхідність направлення постанов про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною саме у виконавчому документі, узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 19 серпня 2020 року у справі № 520/9978/18 (пункти 52-53), від 8 квітня 2020 року у справі № 804/6996/17 (пункт 39).
Частиною четвертою статті 4 Закону № 1404 установлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа. На етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у виконавця відсутній обов`язок, а отже і будь-який механізм, спрямований на перевірку законності виконавчого документа та правильності визначення в ньому адреси місцезнаходження боржника.
Посилання позивача та те, що місце дислокації ВЧ НОМЕР_1 перебуває в пункті тимчасової дислокації в Харківській області та виконує бойові завдання, суд зазначає наступне.
Законодавчо визначено два види дислокації для військових частин: постійну та тимчасову, які не є тотожними за своєю суттю.
Дислокація військ (в особливий період, на воєнний час) - розміщення у населених пунктах (аеродромах, військово-морських базах, пунктах базування, військових містечках, таборах тощо) органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових кораблів, військових навчальних закладів, установ та інших військових формувань, які не входять до складу діючих військ (сил).
Даним наказом визначено, що пункти постійної дислокації - визначені відповідними наказами (директивами) військові містечка (фонди), призначені для забезпечення життєдіяльності військової частини (органу військового управління, з`єднання, військового корабля, військового навчального закладу, установи Збройних Сил України) в мирний час. Під фондами тут і далі розуміють казармений фонд, житловий фонд, об`єкти соціально-культурного призначення, комунальні споруди та інженерні мережі, розташовані в межах військового містечка.
Таким чином передислокація це зміна розташування збройних сил або їх повернення із зони бойових дій до місця їх попередньої постійної дислокації (тобто там, де вони були розміщені до розгортання військ).
Зазначеним наказом також передбачено, що відомості, що становлять державну таємницю, крім іншого, становлять відомості про функціонування, характеристики, географічні координати (дислокацію) пункту управління (стаціонарного, рухомого, повітряного), об`єкта оперативного управління (діючого, запасного), пункту передислокації.
Відповідно до ст.. 6 Закону України Про Збройні Сили України передбачено, що органи військового управління, з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації Збройних Сил України дислокуються на території держави або тимчасово за її межами відповідно до завдань оборони, стратегічного плану застосування і завдань Збройних Сил України з урахуванням військово-адміністративного поділу території України та соціально-економічних умов районів дислокації.
План дислокації Збройних Сил України розробляється Генеральним штабом Збройних Сил України, узгоджується Міністерством оборони України з Кабінетом Міністрів України і затверджується Президентом України.
Передислокація військових частин, а також військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України до рівня з`єднання здійснюється за рішенням Міністерства оборони України за погодженням з Кабінетом Міністрів України, а з`єднань - за рішенням Президента України.
Під час дії воєнного стану передислокація військових частин, а також військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України до рівня з`єднання здійснюється за рішенням Генерального штабу Збройних Сил України за погодженням з Міністерством оборони України.
Зазначене свідчить, що на час відкриття виконавчого провадження у виконавця відсутні повноваження з`ясовувати місце передислокації та виконання ВЧ НОМЕР_1 бойових наказів чи під час передислокації у підпорядкування іншим органам під час воєнного стану в Україні для виконання завдань з оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості.
На момент прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Сумського окружного адміністративного суду, в якому вказано адресу місця заходження боржника: АДРЕСА_2 , що знаходиться в межах відповідного виконавчого округу, у відповідача були всі визначені законом підстави для його відкриття.
Місцем постійної дислокації ВЧ НОМЕР_1 є АДРЕСА_2 , про що свідчить відповідна Довідка (а.с.4), а тому відповідач зобов`язаний був відкрити виконавче провадження.
Як наслідок, підстави для скасування постанови від 03.03.2025р. про відкриття виконавчого провадження №77341638 відсутні.
Виконавцем відкривалося виконавче провадження за відсутності станом на день прийняття спірної постанови будь-яких інших адрес, крім інформації про визначене місця постійної дислокації ВЧ НОМЕР_1 .
Матеріалами справи не підтверджується, що в установленому порядку було змінено місце постійної дислокації військової частини.
В даному випадку, місцем постійної дислокації ВЧ НОМЕР_1 є АДРЕСА_2 . Зазначені обставини не заперечувалися та не спростовані представником позивача в адміністративному позові та підтверджується матеріалами спавши.
Доказів того, що місцем постійної дислокації є Харківська область матеріали справи не містять, у судовому рішенні та виконавчому документі не зазначено.
Суд звертає увагу, що виконання бойових завдань ВЧ НОМЕР_1 під час дії воєнного стану поза межами місця постійної дислокації в іншому виконавчому окрузі, передислокація у підпорядкування оперативно-тактичних угруповань, перебування в місці тимчасової дислокації керівництва ВЧ НОМЕР_1 під час дії воєнного стану не змінює ту обставину, що місце знаходження ВЧ НОМЕР_1 є місце постійної дислокації - АДРЕСА_2 , яка зазначена судом у рішенні суду і, відповідно, у виконавчому листі, який було пред`явлено до виконання.
Підстав для повернення виконавчого документу стягувачу станом на час відкриття виконавчого провадження у виконавця були відсутні.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У зв`язку з тим, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, витрати понесені ним під час розгляду справи не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець