Справа № 440/3320/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/3320/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

Стислий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення від 12.02.2025 № 97 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2025 року і зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 11.10.1985 по 08.02.1991 до пільгового стажу 05 років 03 місяці 28 днів за Списком 2,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2.

В обґрунтування позов зазначено, що 04.02.2025 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою та відповідними документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Право на пенсію за віком на пільгових умовах позивач отримала відповідно до пункту б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року і пункту 2 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VІ від 09.07.2003 року. За принципом екстериторіальності органом, що призначає пенсію, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Однак рішенням від 12.02.2025 № 97 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відмовлено у призначенні такої пенсії. Позивач не погоджуючись із оскаржуваним рішенням та вважаючи його протиправним, звернулася до суду із цим позовом.

Стислий зміст заперечень відповідача

12.04.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.02.2025 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. За принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.02.2025 р. № 97 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано періоди роботи з 11.10.1985 по 08.02.1991, згідно з пільговою довідкою №99 від 01.07.1991, оскільки пільгова довідка не відповідає вимогам щодо оформлення згідно з додатком 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637. Згідно з Порядком № 18-1 зазначені періоди роботи повинні розглядатись на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах. Стаж згідно довідки №99 від 01.07.1991 року можливо буде зарахувати після підтвердження Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивачем заявлено клопотання у справі про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області із заявою та відповідними документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.02.2025 року № 97, відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком.

У рішенні зазначено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2; необхідний вік становить: 55 років; вік заявниці: 57 років 11 місяців 20 днів; необхідний страховий стаж становить: не менше 23 роки 6 місяців у жінок; страховий стаж заявника становить: 39 років 10 місяців 16 днів, необхідний пільговий стаж становить: 10 років.

Зазначено, що до пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано періоди роботи з 11.10.1985 по 08.02.1991, згідно з пільговою довідкою №99 від 01.07.1991, оскільки пільгова довідка не відповідає вимогам щодо оформлення згідно з додатком 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Також відповідач зазначив, що згідно з Порядком № 18-1 зазначені періоди роботи повинні розглядатись на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах.

Стаж згідно довідки №99 від 01.07.1991 можливо буде зарахувати після підтвердження Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України.

Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 позивача відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пп.2 п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вважаючи рішення відповідача протиправним звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV /надалі - Закон № 1058-IV/ розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до приписів частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до положень частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

До набрання чинності Законом №1058-IV діяв Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ).

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Суд зазначає, що спірний рішенням до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 11.10.1985 по 08.02.1991, згідно з пільговою довідкою №99 від 01.07.1991 року, оскільки пільгова довідка не відповідає вимогам щодо оформлення згідно з додатком 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Також відповідач зазначив, що стаж згідно довідки №99 від 01.07.1991 можливо буде зарахувати після підтвердження Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (надалі - Порядок №383).

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі - Порядок №637).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 р. №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 р. за N1231/13105 /надалі - Порядок № 18-1/.

Пунктом 1 Порядку № 18-1 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи: для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника; до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Водночас у даному випадку вбачається, що відповідно до записів трудової книжки від 10 жовтня 1985р НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала в Полтавському заводі «Знамя»:

- з 11.10.1985 (нак.588 від 01.10.1985) по 08.02.1991 (нак. 65 від 06.02.1991р) випробувачем деталей та приладів.

Крім того, позивачем було надано, крім інших матеріалів справи, архівну довідку, яка видана Полтавським заводом «Знамя» №99, вих. 15/99 01.07.91.

Відповідно до зазначеної довідки зазначено, що ОСОБА_1 працювала на підприємстві в цехах і виробництвах, передбачених списками №1 та №2, з 11.10.1985 по 08.02.1991, Список №2, випробувачем деталей та приладів електронної техніки, працювала повний робочий день.

Крім того, згідно з архівною довідкою виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12.06.2023 №К05713/10 підтверджено спірний період роботи з 11 жовтня 1985 року по 08 лютого 1991 року ОСОБА_1 за професією випробувач деталей та приладів з посиланням на відповідні накази.

У трудовій книжці від 10 жовтня 1985 року НОМЕР_1 у хронологічному порядку містяться записи про трудову діяльність ОСОБА_1 із зазначенням дат прийняття на роботу, присвоєння розрядів, переміщення в межах підприємства, перейменування (перетворення) підприємства, а також звільнення з роботи з посиланням на розпорядчі документи та а засвідчено відповідними печатками підприємства.

Оскаржуване рішення відповідача не містить зауважень щодо записів про прийняття та звільнення позивача, які зазначено у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Таким чином, враховуючи те, що записами трудової книжки позивача підтверджено, що спірний період позивач працювала на посаді випробувача деталей та приладів, доводи відповідача стосовно того, що стаж за період з 11 жовтня 1985 року по 08 лютого 1991 року, згідно довідки №99 від 01.07.1991 можливо буде зарахувати після підтвердження Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України, суд вважає безпідставними.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.02.2025 № 97 прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а тому є протиправними та підлягають скасуванню згідно пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Адміністративний суд не може підміняти уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Питання про наявність підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, у даному випадку визначеного за принципом екстериторіальності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, і за відсутності всіх вихідних даних, необхідних для вирішення цього питання, не може бути розглянуте по суті судом.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

За таких обставин, вимоги позивача в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2, суд залишає без задоволення.

Водночас, з метою ефективного поновлення прав позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, зарахувавши до пільгового стажу позивача період роботи з 11.10.1985 по 08.02.1991 до пільгового стажу за Списком 2.

Обраний у справі судом спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам справедливості та забезпечить ефективне поновлення порушеного права позивача з урахуванням обставин цієї справи.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, м. Харків, 61000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково;

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, від 12.02.2025 № 97;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2025 року та зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 11.10.1985 по 08.02.1991 до пільгового стажу за Списком 2;

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Бевза