Справа № 288/291/25
Суддя: Зайченко Є. О.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/291/25
Провадження № 2-а/288/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови № 5/257 від 25.11.2024 про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови № 5/257 від 25.11.2024 про накладення адміністративного стягнення, в якій вказує, що у кінці листопада місяця 2024 року йому передали із сільської ради щоб він з`явився селище Попільня до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

16.11.2024 коли він з`явився, то його призвали на службу, а 17.11.2024 року він вже був у військовій частині.

Ніякої повістки додому не приходило і ніхто його не повідомляв про необхідність явки до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Твердження відповідача про те, що він нібито ухилявся від виконання військового обов`язку та що нібито був відсутній за адресою по місцю проживання не відповідає дійсності

та є чистим вимислом представників відповідача.

Позивач зазначає, що він не отримував повідомлення Укрпошти і про існування повістки не знав.

Своєю Постановою начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000.00 грн.

Як зазначено у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, фактичною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що засобами поштового зв`язку йому було надіслано повістку за адресою місця проживання, відповідно до

якої, він мав з`явитися 19.10.2024 року до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 , проте будучи належним чином повідомленим про виклик, у визначений час не з`явився, скоївши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

В оскаржуваній постанові начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 вказано, що на розгляд справи позивач не з`явився хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Так дійсно, що позивач не з`явився на розгляд справи, але відповідач знав про поважну причину неявки, так як він вже із 17.11.2024 року був мобілізований і проходив службу у військовій частині.

В Попільні, у ІНФОРМАЦІЯ_3 , складали відносно позивача протокол, та повідомили, що це для того, щоб він не втікав від мобілізації, а після його мобілізації у Житомирі даний протокол скасують.

Позивачу ніхто не повідомляв про місце та час розгляду справи, так як його запевнили, що розгляду, як такого, не відбудеться, так як його мобілізують. Позивач мав бажання з`явитися на розгляд справи та надати керівнику ІНФОРМАЦІЯ_5 покази про те, що він не ухилявся від виконання військового обов`язку та що не був відсутній за адресою по місцю проживання.

Для повного та всебічного розгляду справи позивач хотів надати свої покази та мав намір заявити клопотання про виклик до суду свідків. Для свого виправдання він мав намір заявити клопотання про виклик на розгляд справи, і допиту як свідка, працівника Укрпошти, або іншу особу, яка нібито приносила повістку за місцем його проживання. У них в селі навіть немає працівника Укрпошти та відсутнє саме приміщення.

Позивач зазначає, що він постійно проживав у селі разом зі своєю сім`єю і нікуди не ховався, а був дома та готувався до служби в Армії. Дома в нього завжди були він, тато, мама, дружина із маленькою дитиною. На його контактний мобільний телефон, про який він своєчасно повідомив ТЦК та СП при уточненні військово-облікових даних з літа 2024 року, ніхто не телефонував: ні працівники ТЦК та СП, ні працівники Укрпошти.

15.10.2024 року до позивача на мобільний телефон зателефонував дільничний інспектор поліції та повідомив, що необхідно терміново з`явитися до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , але тільки в його супроводі, що позивач і зробив.

При цьому, працівник поліції, який в телефонному режимі повідомив про необхідність з`явитися до ТЦК у зв`язку із оголошенням у розшук через нібито неявку за повісткою, додзвонився до позивача без жодних проблем, хоча свій телефонний номер працівникам поліції він не давав, а отже дізнатися про нього вони могли лише від ТЦК.

Позивач не знає коли відносно нього складався адміністративний протокол за нібито допущене ним правопорушення та йому не було відомо, коли відносно нього розглядалася дана справа у місті Житомирі. Він не отримував і не міг отримувати повідомлення про день, місце та час розгляду справи, так як був мобілізований і проходив службу у військовій частині за межами області

Позивач мав намір звернутися у центр по наданню БВПД, якби отримав повідомлення про день, час та місце розгляду справи. В зв`язку з цим було порушено його право на захист та на отримання БВПД.

Самої процедури розгляду його справи та притягнення його до відповідальності не відбулося. В ній зазначено, що його викликали до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 на 19.10.2024 року. Далі в цій же постанові вказано, щойого належним чином оповістили про явку лише 22.10.2024 року.

Під час складання протоколу та розгляду справи позивачу не було роз`яснено його права, які передбачені діючим законодавством та процедурою розгляду справи.

Вважає дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. В оскаржуваній постанові вказано, що він не оспорив нібито допущене ним правопорушення, шляхом надання документів, які б свідчили про відсутність складу правопорушення. Позивач був позбавлений такої можливості, в зв`язку з мобілізацією та службою у війську. Посадові особи навмисно не повідомили та не забезпечили явки на процедуру розгляду справи.

При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, які вказані в оскаржуваній Постанові, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином вважає постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 незаконною та такою, що підлягає скасуванню з вищенаведених підстав:

Крім раніше наведеного, КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення (постанови), що постановляється в конкретній адміністративній справі.

Але невідома особа і не відомо коли склала відносно нього адміністративний протокол та начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 виніс постанову та без процедури розгляду справи вручила її копію позивачу, тобто винесли постанову по даній справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП, без перевірки вказаних в постанові фактичних обставин та поза межами процедури розгляду справи.

Також звертає увагу суду на те, що ним не порушено вимог вказаних в постанові статей КУпАП і посадові особи не зможуть надати докази про це, так як їх не існує в природі.

Доказів того, що позивач отримував виклик або повідомлення про необхідність явки 19.10.2024 року до ТЦК матеріали справи не містять, що свідчить про те, що йому не були роз`яснені прав та обов`язків визначених ст.268 КУпАП.

Крім того, процедура розгляду справи обов`язково передбачає факт роз`яснення правопорушнику його прав по даній ситуації.

Таким чином, із оскаржуваною постановою не згоден та вважає її незаконною, оскільки вона винесена з грубими порушеннями вимог діючого законодавства, тобто відносно особи, в діях якої відсутній склад адміністративного правопорушення і при її винесені не було враховано його пояснення з приводу обставин, викладених у фабулі обвинувачення, які не відповідають дійсності, внаслідок чого його було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить скасувати постанову № 5/257 по справі про адміністративне правопорушення винесену 25 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 , якою накладено на ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 березня 2025 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомлення (викликом) сторін.

Учасники справи належним чином повідомлялися про судовий розгляд справи.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 17.03.2025 року, правом подачі відзиву на позов у встановлений судом строк не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 21 березня 2013 року Попільнянським РС УДМС України в Житомирській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . /а.с.5/

Судом встановлено, що постановою № 5/257 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 25 листопада 2024 року, начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 полковником ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 , 16 листопада 2024 року, як такий, що схилявся від виконання військового обов`язку, був розшуканий та доставлений органами Національної поліції відповідно до звернення №5/6480 від 04.11.2024р. про розшук і доставлення, що передбачене пунктом 56 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання постанови про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 08.10.2024р засобом поштового зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_8 було надіслано повістку за адресою зареєстрованого місця проживання для уточнення облікових даних, проходження медичного огляду, де датою прибуття до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено 19.10.2024. Належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 є день 22.10.2024 року, в який проставлена відмітка Укрпошти про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. В матеріалах справи наявне пояснення ОСОБА_1 в якому він зазначив, що не отримував повідомлення від Укрпошти і про існування повістки не знав. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом отримання копії протоколу під підпис. На момент складання постанови громадянин ОСОБА_1 не оспорив допущене порушення шляхом надання підтверджуючих, документів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Отже, ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, грубо порушуючи вимоги абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

не з`явився за викликом у визначений в повістці строк до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, своїм умисним діянням (бездіяльністю), ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП. Постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000.00 гривень. /а.с.8/

Як вбачається з роздруківки відстеження направлення поштового відправлення № 52106, поштове відправлення вручено одержувачу 18.02.2025.

Разом з тим, як вбачається з копії довідки військової частини НОМЕР_2 від 28 листопада 2024 року № 1719, солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації в в/ч НОМЕР_2 з 17 листопада 2024 року. /а.с.9/

Суд звертає увагу на те, що він позбавлений можливості безпосередньо дослідити докази які б підтверджували інформацію з постанови про адміністративне правопорушення, адже відповідач не надав відзив та не долучив відповідні докази. Тому суд сприймає ці факти лише на підставі наявних у матеріалах справи доказах, а саме копії постанови № 5/257 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 25 листопада 2024 року.

Позивач стверджує, що будь-яких повісток від ІНФОРМАЦІЯ_7 не отримував.

Зазначені доводи матеріалами справи не спростовуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічноправових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 245 КУПАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абзац 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022 в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Згідно абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

При цьому Законом України №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09.05.2024, який набув чинності 19.05.2024 статтю 210 КУпАП було доповнено приміткою: «Положення статей 210, 210-1цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи».

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» в редакції Закону № 3549-ІХ від 16.01.2024 - Держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та введення Реєстру. Адміністратором Реєстру є держатель Реєстру. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, відповідно до Закону України «Про публічні електронні реєстри».

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді (електронна інформаційна взаємодія) персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів .

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень, зокрема, є і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

В Україні з 05 січня 2023 року діють нові правила військового обліку, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 за № 1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», яка набрала чинності 05 січня 2023 року. На відміну від правил, які діяли в Україні в період з 19 грудня 2016 року до 05 січня 2023 року та були затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 за № 921, нові правила, зокрема, п.п. 10-1 п. 1, чітко визначають перелік обов`язків призовників, військовозобов`язаних та резервістів у період проведення мобілізації та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, вказана норма зобов`язує військовозобов`язаних звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, дії позивача кваліфіковано, як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, визначальним в якому є факт неявки позивача ОСОБА_1 до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_9 за повісткою для уточнення даних та проходження медичного обстеження, яка вручена позивачу.

Постановою від 16 травня 2024 р. № 560 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, згідно з яким належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 08.10.2024 рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

У цій же справі судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно.

Що, стосується спірного питання чи був позивач повідомлений належним чином, суд звертає увагу на таке, що суб`єкт владних повноважень мав можливість надати суду докази належного повідомлення позивача про надходження на його ім`я повістки, проте не зробив цього, а тому суд не може перевірити зазначені обставини.

Всі сумніви, щодо вини особи тлумачиться судом на її користь.

Згідно даних зазначених у постанові, поштове відправлення було повернуто відправнику, згідно долученої до матеріалів справи постанови № 5/257 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зазначено, що належним підтвердженням оповіщення ОСОБА_1 про виклик до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 є день 22.10.2024, в який проставлена відмітка Укрпошти про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. В той же, час датою прибуття до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено 19.10.2024.

Даною винесення постанови № 5/257 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП п`ятим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 є 25 листопада 2024 року.

Разом з тим, згідно копії довідки військової частини НОМЕР_2 від 28 листопада 2024 року № 1719, солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації в в/ч НОМЕР_2 з 17 листопада 2024 року. /а.с.9/

Встановлені обставини вказують на те, що Відповідачем, при розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності не було враховано те, що на момент розгляду справи 25 листопада 2024 року, ОСОБА_1 уточнив свої облікові дані, пройшов медичний огляд та з 17 листопада 2025 року перебуває на військовій службі по мобілізації в в/ч НОМЕР_2 .

Відповідачем не забезпечено дотримання прав позивача щодо участі у розгляді відносно себе справи про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справи відбувся 25 листопада 2025 року, в той час, як ОСОБА_1 перебуває на військовій службі. Таким чином, ОСОБА_1 не мав жодної можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

За приписами частини 1 статті 268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Водночас, жодних доказів на підтвердження того, що позивач в порядку статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» отримував виклик і не прибув у призначений час, суду не надано.

Матеріали справи не містять доказів того, що повістка з вимогою прибути до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою АДРЕСА_2 , направлялася позивачу поштою чи вручалася в інший спосіб, визначений законодавцем.

Відповідач не надав суду копію повістки/розпорядження/виклику, яка б доводила, що ОСОБА_1 викликався до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 на конкретну дату та час, не надав доказів, що ОСОБА_1 отримав вказану повістку особисто, відмовився від отримання, про що зроблене відповідне застереження про відмову від її отримання або був відсутній за адресою місця проживання та не надав суду доказів, що факт неявки ОСОБА_1 зафіксовано відповідним актом.

Таким чином, відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений у повістці, і що від виконання цього обов`язку ОСОБА_1 ухилився.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому оскаржувана позивачем постанова є протиправною, не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню,

оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, за таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до ст. 247 п.1 вказаного Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогою п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

З врахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За положеннями статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 210-1, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 80, 90, 139, 195, 205, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257, 268, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови № 5/257 від 25.11.2024 про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову № 5/257 по справі про адміністративне правопорушення винесену 25 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 полковником ОСОБА_2 , якою накладено на ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП -закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення (скорочене рішення) суд повідомляє, коли буде складено повне судове рішення. Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко