Справа № 309/712/25
Суддя: Довжанин М. М.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/712/25
Провадження № 2-а/309/8/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді: Довжанин М.М.

за участю секретаря: Драб Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 04 лютого 2025 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову №УП-10 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно гр. ОСОБА_1 . Згідно вказаної постанови 26.11.2024 року громадянину ОСОБА_1 направлена повістка №1441433, згідно якої останній зобов`язаний з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14 год. 09.12.2024 року. 10.12.2024 року громадянин ОСОБА_1 отримав рекомендованого листа з повісткою, але на зазначену дату в повістці не з`явився. Згідно постанови станом на 04.02.2025 року громадянин ОСОБА_1 про причини неявки не повідомив та у строк, зазначений в повістці, не прибув. Відповідно до вказаної постанови накладено штраф в сумі 17000,00 гривень на ОСОБА_1 . Позивач з даною постановою не згідний, оскільки остання винесена без достатніх правових підстав, без належних доказів факту правопорушення, вимоги законодавства про мобілізацію позивач не порушував, вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а відповідачем не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи наявна його (позивача) вина у вчиненні такого правопорушення.

Виходячи зі змісту повістки №1441433, ОСОБА_1 , у разі отримання повістки, повинен був з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення даних, однак в повістці не зазначено, які саме дані повинен був уточнити ОСОБА_1 .

При цьому відповідно до даних електронного військово-облікового документа «Резерв+» ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчасно уточнив свої військо-облікові дані (14.07.2024 року), про що є відповідна відмітка, пройшов військо-лікарську комісію 21.05.1997 року.

ОСОБА_1 не допускав умисного порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Крім того, згідно з приміткою до ст.210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних, відповідач мав змогу отримати персональні дані військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційними-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Крім того, у постанові №УП-10 зазначено, що ОСОБА_1 про причини неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомляв, однак 10.12.2024 року позивач надіслав відповідну заяву на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію оскаржуваної постанови позивач отримав тільки 15.02.2025 року, що стверджується копією із довідника «вхідних відправлень» та копією листа з «Укрпошти». Тому просить поновити строк для звернення до суду.

У зв`язку з викладеним позивач просить скасувати постанову №УП-10 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 04.02.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000, 00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив справу розглядати без участі відповідача, в задоволенні позову відмовити. Представником відповідача відзив на позовну заяву обґрунтовано наступним. 09.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява від ОСОБА_1 , однак у заяві не зазначені підстави, які передбачені ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», як поважні причини неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, а саме: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). З боку ІНФОРМАЦІЯ_2 жодних протиправних дій відносно ОСОБА_1 допущено не було, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до повістки №1441433, надісланої засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 належало з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 09.12.2024 року о 14 годині для уточнення даних.

Виходячи зі змісту повістки №1441433, ОСОБА_1 , у разі отримання повістки, повинен був з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення даних, однак в повістці не зазначено, які саме дані повинен був уточнити ОСОБА_1 .

При цьому відповідно до даних електронного військово-облікового документа «Резерв+» ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчасно уточнив свої військо-облікові дані (14.07.2024 року), про що є відповідна відмітка, пройшов військо-лікарську комісію 21.05.1997 року.

Згідно з приміткою до ст.210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_4 безпідставно позивачу надіслано повістку для уточнення даних, оскільки відповідач міг самостійно уточнити такі дані.

Відповідно до постанови №УП-10 від 04.02.2025 року по справі про адміністративне правопорушення станом на 04.02.2025 року громадянин ОСОБА_1 про причини неявки не повідомив та у строк, зазначений в повістці, не прибув. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка визначає, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце,зазначені в повістці.

Як вбачається з постанови №УП-12 від 04.02.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, на громадянина ОСОБА_1 постановлено накласти штраф у сумі 17000 гривень.

Вирішуючи позовну заяву ОСОБА_1 суд керується наступними положеннями законодавства.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє на 90 діб Указом Президента України № 26/2025від 14.01.2025 затвердженого Законом України № 4220-IX від 15.01.2025.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною. Тому, для того щоб настала відповідальність за нею, необхідно встановити які конкретно діяння вчинила особа та які конкретні положення закону про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вони порушують, а також чи винувата особа у їх вчиненні.

Лише підтвердження усіх зазначених вище обставин може мати наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Крім того, в абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

На підставі викладеного, суд вважає, що відсутня подія адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки у повістці зазначено мету прибуття, не передбачену законом, а саме абз. 1 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, законом чітко визначено підстави, за яких у громадян виникає обов`язок з`явитись до ТЦК на підставі отримання відповідної повістки. Крім того, позивач повідомив ТЦК про причини неявки.

Виходячи з мотивів наведених вище, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі вимог закону, що є порушенням ст. 19 Конституції України.

Факт вчинення позивачем правопорушення є недоведеним.

Відповідно до ч. 6 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст.210-1 КУпАП, винесена тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення на ОСОБА_1 17000 гривень штрафу є протиправною, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Постанову про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст.210-1 КУпАП належить скасувати і закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статтею 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у випадку задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, тому такий строк слід поновити.

Керуючись статтями 242-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову №УП-12 від 04.02.2025 про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 17 000 гривень штрафу скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М. М.