Справа № 138зп-25/160
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
17 квітня 2025 р.Справа №138зп-25/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Врона О.В.,розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕРІУС ПЛЮС» про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕРІУС ПЛЮС» до Державної служби геології та надр України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування наказу,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІБЕРІУС ПЛЮС» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до подання позову, із заявою про забезпечення позову, в якій просить:
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що за договором від 25.06.2024 №25/06-24 купівлі-продажу права користування надрами за спеціальним дозволом на користування надрами №3640 від 31.12.2004) ТОВ «МОТРОНІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (продавець, надрокористувач) передав, а ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» (покупець) прийняв право користування надрами (видобування) Малишевське родовище ділянки Мотронівсько-Аннівська та Північно-Західна, що належить продавцю на підставі спеціального дозволу на користування надрами № 3640 від 31.12.2004.
ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» в спосіб та в порядку передбачені чинним законодавством вже тривалий час намагається захистити власні права та законні інтереси як набувача спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004 року.
Так, у відповідності до вимог Кодексу України про надра заявник звернувся до Держгеонадра із заявою від 30.07.2024 № 3007/24-2 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №3640 (з додатками) в частині зміни надрокористувача.
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову пов`язана із рішенням Держгеонадра про припинення дії спеціального дозволу №3640 від 31.12.2004, про що, останнім видано наказ №123 від 11.04.2025.
Проте, 07.04.2025 Верховним Судом скасовано заходи забезпечення позову, в тому числі, з тих підстав, що з відповідною заявою звернувся не набувач ТОВ «Тиберіус Плюс».
Скориставшись скасуванням судових обмежень, Держгеонадра 11 квітня 2025 року видано наказ №123, яким припинено дію спеціального дозволу на користування надрами №3640 (родовище Малишевське, корисна копалина: піски циркон-рутил ільменітоносні), виданого 31.12.2004 надрокористувач: ТОВ «МОТРОНІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (п. 1 додатку до наказу).
Як зазначено вище, право користування надрами за спеціальним дозволом №3640 було відчужене ТОВ «Мотронівський ГЗК» на користь ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» згідно договору від 25.06.2024, проте, через протиправну поведінку відповідача, а саме: ухилення від прийняття рішення про заміну надрокористувача за спецдозволом №3640 на підставі укладеного між ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» та ТОВ «Мотронівський ГЗК» договору відповідачем було штучно створені умови для анулювання дозвільного документа.
За наведених обставин, позивач має намір звернутись до адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби геології та надр України про скасування наказу №123 від 11.04.2025
При розгляді заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Позов може бути забезпечено:
1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового актак;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Для застосування заходів забезпечення адміністративного позову обов`язковою умовою є встановлення судом хоча б однієї із таких обставин: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Таким чином, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
В даному випадку через припинення дії спеціального дозволу за наказом №123 від 11.04.2025 відповідачем можуть бути вчинені дії з відчуження права користування надрами Малишевського родовища ділянки Мотронівсько-Аннівська та Північно-Західна на користь третіх осіб, що позбавить позивача можливості реалізувати власний законний інтерес у здійсненні господарської діяльності з розробки корисних копалин на підставі укладеного договору та дозволу №3640.
Враховуючи те, що правомірність наказу Державної служби геології на надр України №123 від 11.04.2025 в частині припинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3640, виданого 31.12.2004 Товариству з обмеженою відповідальністю «МОТРОНІВСЬКИЙ ГІРНИЧО ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи, а факт оскарження вказаного наказу не зупиняє його виконання, про що також зазначено в тексті наказу №123 від 11.04.2025, суд дійшов висновку про наявність реальної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, до ухвалення рішення в адміністративній справі та наявності підстав для забезпечення позову шляхом зупинення його дії до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.
За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України і заборони їй вчиняти дії щодо передачі права користування надрами, що належало ТОВ «МОТРОНІВСЬКИЙ ГІРНИЧО ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» на підставі спеціального дозволу на користування надрами N 3640 від 31.12.2004, до набрання законної сили рішенням суду, як такі, що відповідають закону та є співмірними заявленим позовним вимогам.
В той же час, достатнім способом захисту в даному випадку є заборона Державній службі геології та надр України вчиняти не будь-які дії, а дії щодо передачі права користування надрами, що належало ТОВ «МОТРОНІВСЬКИЙ ГІРНИЧО ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» на підставі спеціального дозволу на користування надрами N 3640 від 31.12.2004, окрім товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕРІУС ПЛЮС».
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.
Суд звертає увагу позивача на те, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 2 ст. 153 КАС України).
На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 150-156, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕРІУС ПЛЮС» про забезпечення позову до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕРІУС ПЛЮС» до Державної служби геології та надр України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування наказу задовольнити частково.
В решті заяви-відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дня ії винесення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона