Справа № 440/9648/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9648/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лазірської Ж.Е.,

представника позивача Нескородя В.М.,

представника відповідача Савченко С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-ПОЛІС до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПОЛІС» (надалі також - позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (надалі також - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22 липня 2024 року № 02, № 02, № 07.

В обґрунтування своїх вимог позивач наголошував на неправомірності вказаних податкових повідомлень-рішень та неврахуванні відповідачем всіх обставин. Наголошував на необхідності дотримання принципу превалювання сутності господарської операції над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми оформлених документів) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закону № 996-XIV, так само характеризує й податковий облік. В межах встановлених порушень, серед іншого зазначено, що бухгалтерська служба ТОВ «АГРО-ПОЛІС» виявила помилку в даних внесених у митні декларації та у грудні 2023 року склала Бухгалтерську довідку, яка є підставою вважати первинні документи виправленими. В інших первинних документах складського, бухгалтерського обліку, документах аналітичного бухгалтерського обліку дана помилка відсутня. Враховуючи вищевикладене, дана помилка при оформленні первинних документів на реалізацію кукурудзи у жовтні 2023 року, в частині наведення в первинних документах інформації про період врожаю реалізованої кукурудзи, не є суттєвою, не впливає на вартість реалізації, не впливає на зміну фінансового результату діяльності Товариства за 2023 рік, не впливає на зміну податкових зобов`язань по ПДВ. В зв`язку з тим, що у Товариства з компанією TRANSE TRADE RK SA, виникли складні та напружені стосунки (оплата за відвантажену продукцію нами не отримана), які призвели до подання документів до суду, ТОВ «АГРО-ПОЛІС» не мав змоги виправити в документах на реалізацію дану невідповідність (будь-який зв`язок з контрагентом відсутній). Отже, висновки стосовно порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п.198.5 ст. 198, п.201.1, 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання у листопаді 2023 року в сумі 10854519,0 грн. є необґрунтованими та суперечать нормам чинного законодавства.

Крім цього, в частині невключення до складу податкового кредиту на суму 579747 грн, (на яку відсутній розрахунок) з придбання електроенергії по договору з ТОВ «Перший енергетичний оператор», позивач наголошував на наступному, що відповідно до умов договору № 005/АП/СОЕ про постачання електроенергії споживачу, позивач розраховується за електроенергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електроенергії - «ціна електричної енергії має зазначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни». На виконання умов договору на адресу підприємства надходили рахунки на оплату контрагента з визначеною ціною та сумою, дані рахунки Позивачем оплачувались. Жодних пропозицій від ТОВ «Перший енергетичний оператор» щодо коригування документів, чи неналежного виконання обов`язку не надходило. Господарській операції між підприємствами були реальні та підтверджуються бухгалтерською документацією. Контролюючим органом, у свою чергу, в акті перевірки не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації, які б спростовували факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами.

В частині встановленого порушення частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» із змінами і доповненнями, пункту 12 Постанови Правління Національного банку України від 14 травня 2019 року №67 «Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів», із змінами і доповненнями у результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по експортному контракту від 19.09.2023 № 1909-23-C-1 з «TRANS TRADE RK SA» (Швейцарія) на суму 271032,76 дол. США за період з 08.03.2024 по 31.03.2024, позивач зазначив, що Митне оформлення товарів по контракту № 1909-23-С-1 від 19 вересня 2023 року (надалі Контракт) завершилося 09 грудня 2023 року, що підтверджується митною декларацією. Відповідно до п.7.1 Контракту поставка здійснювалася на умовах CPT в Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» - пункт прийому та зберігання товарів, який входить до складу холдингової компанії контрагента по контракту. Тобто, фактично контрагент Позивача отримав право повноцінно розпоряджатися товаром в момент його відвантаження в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008». З тлумачення параграфу 10 Контракту випливає, що фактично Позивач не несе жодного обов`язку, щодо митного оформлення Товару, а мав забезпечити контрагента усіма необхідними документами. Відповідно до залізничних накладних, товар по Контракту був відправлений Позивачем в період з 28.09.2023 року по 21.10.2023 року.

Таким чином, позивачем були виконані свої зобов`язання по контракту ще 21.10.2023 року, що підтверджується ТТН. Позивач не може і не міг нести жодної відповідальності за оформлення митної декларації, та строків проведення розрахунків за Контрактом, а отже відсутній склад податкового правопорушення. До того ж, зауважено на тому, що Позивач, свідомо розуміючи можливість настання негативних податкових наслідків з вини контрагента Позивача, розпочав процедуру досудового врегулювання спору в межах строків проведення розрахунків за ЗЕД контрактам, що підтверджується накладною на відправку повідомлень про порушення контракту та описом вкладення в цінний лист. Позивач почав реалізовувати цю процедуру з метою забезпечення можливості звернення до МКАС при ТПП України. Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України по справі № 137 прийнято до провадження позовні заяви ТОВ «АГРО - ПОЛІС» до TRANS TRADE RK SA про стягнення заборгованості, штрафних санкцій, пені контракту № 1909-23-С-1 від 19 вересня 2023 року.

Відповідно до п.12.2 Контракту мінімальний строк досудового врегулювання спору встановлений 30 днів. З вказаного пункту Контракту випливає, що обов`язковою умовою для звернення до МКАС при ТПП з метою стягнення заборгованості є досудове врегулювання спору. Позивач звернувся з повідомленням про досудове врегулювання спору до свого контрагента 20.02.2024, тобто в межах строку на проведення розрахунків. Повідомлення було отримано Позивачем 04.03.2024. Строк досудового врегулювання спору закінчився 03.04.2024, а 8 квітня 2024 року Позивач звернувся до МКАС при ТПП, тобто через 5 днів. Враховуючи вищезазначене, Позивач фактично був позбавлений можливості звернутися напряму до МКАС при ТПП, до 08.04.2024, оскільки сторонами передбачена обов`язкова процедура досудового врегулювання спору перед зверненням до арбітражу. Відповідач, в свою чергу почав нарахування пені протягом періоду досудового врегулювання спору, а саме з 08.03.2024.

Ухвалою суду від 16.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

03 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 179-197, 232-242, т.1/, відповідно до якого представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що за результатами перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено порушення позивачем п. 198.1, п.198,2, п.198.5 ст. 198 п. 201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження податкового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 11434266 грн, в т.ч. за грудень 2021 в сумі 115346 грн, за січень 2022 року - 81895 грн, за лютий 2023 року - 382506 грн, за листопад 2023 року - 10854519 грн. Так, перевіркою руху зерна та зернопродуктів по філії Конотопський елеватор за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 (Акт від 11.06.2024 №6881/18-28-07-01-08/38486757/30) встановлено, що кукурудза врожаю 2021 року, яка зберігалась на дільницях Філії «Конотопський елеватор» та яка надійшла протягом 2023 року від філій підприємства була відвантажена протягом 2023 року та не знаходиться на зберіганні станом на 31.12.2023. Жодних первинних документів, а саме укладених Договорів (контрактів) на постачання кукурудзи врожаю 2021 року за період 2022-2023 років, актів приймання передачі кукурудзи врожаю 2021 року, рахунків фактури на оплату, сертифікатів відповідності, вантажно-митних декларацій, податкових накладних, що підтверджують реалізацію кукурудзи врожаю 2021 року в ході перевірки не надано. Головне управління ДПС у Сумській області зауважено, що жодних документів підтверджуючих реалізацію кукурудзи врожаю 2021 року протягом 2023 року на наданий запит підприємством ТОВ «АГРО-ПОЛІС» надано не було.

При відсутності підтвердження належним чином оформленими документами на списання підприємством кукурудзи врожаю 2021 року вказані операції не дають права платнику на формування витрат при проведенні списання кукурудзи врожаю 2021 року по неналежним чином оформленим документам, тобто немає можливості визначити, як саме кукурудза врожаю 2021 року була використана в господарській діяльності підприємства.

В частині встановленого порушення термінів реєстрації податкових накладних та застосування штрафної санкції в сумі 3400 грн контролюючим органом зазначено, що перевіркою даних Єдиного реєстру податкових накладних, податкових декларацій з додатками встановлено, що ТОВ «Агро-Поліс» не виписувало податкові накладні з типом причини « 13» з номенклатурою послуг, які використані не в господарській діяльності, а саме використання кукурудзи врожаю 2021 року.

Щодо завищення податкового кредиту по податку на додану вартість на загальну суму 579747 грн, в т.ч. за грудень 2021 року на суму 115346 грн, за січень 2022 року - 81895 грн, березень 2022 року - 59920 грн, жовтень 2022 року - 139314 грн, листопад 2022 року - 183272 грн, представником відповідача зазначено, що в ході перевірки встановлено, що ТОВ «ПЕРШИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ОПЕРАТОР» (Постачальник) , проводило постачання електроенергії підприємству ТОВ «АГРО-ПОЛІС» (Споживач) згідно укладеного Договору від 24.11.2021 №005/АП/СОЕ на постачання електроенергії. Проведеною перевіркою встановлено невідповідність даних первинних документів (Актів прийняття передавання електроенергії) та податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних суми податку на додану вартість по яких відображені у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за відповідні періоди, що перевіряються. Згідно наведених у відзиві відомостей встановлено, що дані первинних бухгалтерських документів, а саме актів прийняття передавання товарної продукції (електроенергії) та дані (кількість, ціна), зазначених в податкових накладних не відповідають один одному.

Крім того, перевіркою встановлено порушення ТОВ «АГРО - ПОЛІС» частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» із змінами і доповненнями, пункту 12 Постанови Правління Національного банку України від 14 травня 2019 року №67 «Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів», із змінами і доповненнями у результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по експортному контракту від 19.09.2023 № 1909-23-C-1 з «TRANS TRADE RK SA» (Швейцарія) на суму 271032,76 дол. США за період з 08.03.2024 по 31.03.2024. В ході перевірки не встановлено звернення ТОВ «АГРО-ПОЛІС» до судових органів, в перевіряємому періоді з 19.09.2023 по 31.03.2024, про стягнення з нерезидента заборгованості по зовнішньоекономічному контракту від 19.09.2023 № 1909-23-C-1.

Згідно наданого платником копії листа Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 10.04.2024 №1323/14-7 (справа 137/2024), позовна заява на стягнення боргу від нерезидента отримана судом 08.04.2024.

В зв`язку з вищезазначеним, Висновки акту перевірки є обґрунтованими, та відповідають чинному законодавству. Враховуючи викладене Головне управління ДПС у Сумській області вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та обґрунтованими, а тому підстави для їх скасування відсутні.

23 жовтня та 13 листопада 2024 року до суду надійшли пояснення представника позивача, відповідно до яких останнім надані відомості по суті встановлених відповідачем порушень та їх спростувань, а також долучено копії відповідних документів /а.с. 13-15, т.2; 8-9, т.4/.

Крім того, відповідні пояснення надавались до суду представником позивача 20 січня, 03 лютого 2025 року /а.с. 128-131, 137-138, 169-170, 185-187, т.4/.

31 січня та 11 березня 2025 року до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача на спростування доводів представника позивача /а.с. 165, т.4; 92-95, т.5/.

В ході підготовчого засідання, призначеного на 20 березня 2025 року, судом протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ПОЛІС" (ідентифікаційний код 37052185) зареєстроване як юридична особа, основний вид діяльності за КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; інші: 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 01.64 Оброблення насіння для відтворення; 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 52.10 Складське господарство; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання; 01.45 Розведення овець і кіз; 01.46 Розведення свиней /а.с. 27, т.1/.

Головним управлінням ДПС у Сумській області проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПОЛІС» за період діяльності 01.04.2021 по 31.03.2024 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт від 18.06.2024 № 7145/18-28-07-02-07/37052185/36 (надалі по тексту Акт перевірки) /а.с. 85-162, т.3/.

Не погодившись з таким актом перевірки, позивачем подано до Головного управління ДПС у Сумській області заперечення на нього /а.с. 224-228, т.3/.

Згідно висновку викладеного в Акті перевірки встановлені, серед іншого, порушення ТОВ «АГРО - ПОЛІС»:

п. 198.1, п.198,2, п.198.5 ст. 198 п. 201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження податкового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 11434266 грн, в т.ч. за грудень 2021 року в сумі 115346 грн, за січень 2022 року - 81895 грн, за лютий 2023 року - 382506 грн, за листопад 2023 року - 10854519 грн;

частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції» із змінами і доповненнями, пункту 12 Постанови Правління Національного банку України від 14 травня 2019 року № 67 «Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів», із змінами і доповненнями у результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по експортному контракту від 19.09.2023 № 1909-23-С-1 з «TRANS TRADE RK SA» (Швейцарія) на суму 271032,76 дол. США за період з 08.03.2024 по 31.03.2024;

п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями, порушено терміни реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що відповідно до п. 1201.1, п. 1201.2 ст. 1201 Податкового кодексу України передбачає застосування штрафних санкцій.

За результатами розгляду висновків акта перевірки Головним управлінням ДПС у Сумській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 22.07.2024, зокрема:

№ 02, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 14292832,50 грн, з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями - 11434266 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2858566,50 грн /зв.а.с. 10-11, т.1/;

№02, яким застосовано штрафні санкції з податку на додану вартість у сумі 3400 грн /а.с. 15, т.1/;

№ 07, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимога валютного законодавства у розмірі 743177,03 грн /зв.а.с.18-19, т.1/.

Не погодившись із такими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню Головного управління ДПС у Сумській області від 22 липня 2024 року № 02, суд виходить з таких міркувань.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій відповідно до ст.9 Закону України №996 є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до підпунктів «а» і «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 цього Кодексу розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України).

Пунктами 201.1 і 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений Податковим кодексом України термін. Обов`язковими реквізитами, які повинні бути зазначені у податковій накладній, зокрема, є опис (номенклатура) товарів/послуг, їх кількість, ціна та обсяг.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/ послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, відповідно до норм Податкового кодексу України податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань (дату першої події) окремо на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Дані, зазначені у такій податковій накладній (зокрема, номенклатура товарів/послуг, кількість, обсяг, ціна), мають відповідати первинним документам, складеним за операцією.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/ послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг, придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

Підставою для винесення даного податкового повідомлення-рішення послугували висновки контролюючого органу про заниження податкового зобов`язання по податку на додану вартість по використанню кукурудзи врожаю 2021 року в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку в сумі 10854519 грн, в т.ч. за жовтень 2023 року в сумі 10854519 грн, а також завищення податкового кредиту по податку на додану вартість на загальну суму 579747 грн, в т.ч. за грудень 2021 року на суму 115346 грн, за січень 2022 року - 81895 грн, березень 2022 року - 59920 грн, жовтень 2022року - 139314 грн, листопад 2022 року - 183272 грн на підставі податкових накладних, складених з порушенням норм податкового законодавства та зареєстрованих в ЄРПН платником податку- постачальником товарів/послуг, реквізити яких не відповідають первинним (бухгалтерським) документам, складеним за такою господарською операцією.

Оцінюючи твердження відповідача про заниження податкового зобов`язання по податку на додану вартість по використанню кукурудзи врожаю 2021 року в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку в сумі 10854519 грн, в т.ч. за жовтень 2023 року в сумі 10854519 грн, суд зазначає наступне.

Згідно наданих до перевірки первинних документів встановлено, що в 2022-2023 році на ТОВ «АГРО-ПОЛІС» згідно видаткових накладних від філій підприємства надійшла кукурудза врожаю 2021 року, а саме:

від філії «ДЕПТІВКА» ТОВ «АГРО-ПОЛІС» в 2022 році надійшла кукурудза 3 кл. врожаю 2021 року згідно видаткової накладної №6 від 14.06.2022 в кількості 5000000 кг на суму 30000000 грн, яка зберігалась на філії «Конотопський елеватор (Вирівська дільниця). В бухгалтерському обліку оприбуткування кукурудзи 3 кл. врожаю 2021 року відображено бухгалтерською проводкою в Дт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена» з Кт. рах 683 «Внутрішньогосподарські розрахунки»;

від філії «ДЕПТІВКА» ТОВ «АГРО-ПОЛІС» в 2023 році надійшла кукурудза некласна врожаю 2021 року згідно видаткової накладної №22 від 27.02.2023 в кількості 3151271 кг на суму 18907626 грн, яка зберігалась на філії «Конотопський елеватор (Дубов`язівська дільниця). В бухгалтерському обліку оприбуткування кукурудзи некласної врожаю 2021 року відображено бухгалтерською проводкою в Дт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена» з Кт. рах 683 «Внутрішньогосподарські розрахунки».

від філії «ДЕПТІВКА» ТОВ «АГРО-ПОЛІС» в 2023 році надійшла кукурудза некласна врожаю 2021 року згідно видаткової накладної №21 від 27.02.2023 в кількості 272635 кг на суму 1635810 грн, яка зберігалась на філії «Конотопський елеватор (Вирівська дільниця). В бухгалтерському обліку оприбуткування кукурудзи некласної врожаю 2021 року відображено бухгалтерською проводкою в Дт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена» з Кт. рах 683 «Внутрішньогосподарські розрахунки»;

від філії «ЖОВТНЕВЕ» ТОВ «АГРО-ПОЛІС» в 2023 році надійшла кукурудза некласна врожаю 2021 року згідно видаткової накладної №18 від 27.02.2023 в кількості 2384151 кг на суму 14304906 грн, яка зберігалась на філії «Конотопський елеватор (Дубов`язівська дільниця). В бухгалтерському обліку оприбуткування кукурудзи некласної врожаю 2021 року відображено бухгалтерською проводкою в Дт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена» з Кт. рах 683 «Внутрішньогосподарські розрахунки»;

від філії «ЖОВТНЕВЕ» ТОВ «АГРО-ПОЛІС» в 2023 році надійшла кукурудза некласна врожаю 2021 року згідно видаткової накладної №17 від 27.02.2023 в кількості 279139 кг на суму 1674834 грн, яка зберігалась на філії «Конотопський елеватор (Вирівська дільниця). В бухгалтерському обліку оприбуткування кукурудзи некласної врожаю 2021 року відображено бухгалтерською проводкою в Дт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена» з Кт. рах 683 «Внутрішньогосподарські розрахунки»;

від філії «МАРШАЛИ» ТОВ «АГРО-ПОЛІС» в 2023 році надійшла кукурудза некласна врожаю 2021 року згідно видаткової накладної №4 від 27.02.2023 в кількості 1432478 кг на суму 8594868 грн, яка зберігалась на філії «Конотопський елеватор (Дубов`язівська дільниця). В бухгалтерському обліку оприбуткування кукурудзи некласної врожаю 2021 року відображено бухгалтерською проводкою в Дт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена» з Кт. рах 683 «Внутрішньогосподарські розрахунки»

від філії «МАРШАЛИ» ТОВ «АГРО-ПОЛІС» в 2023 році надійшла кукурудза некласна врожаю 2021 року згідно видаткової накладної №7 від 27.02.2023 в кількості 402372 кг на суму 2414232 грн, яка зберігалась на філії «Конотопський елеватор (Вирівська дільниця). В бухгалтерському обліку оприбуткування кукурудзи некласної врожаю 2021 року відображено бухгалтерською проводкою в Дт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена» з Кт. рах 683 «Внутрішньогосподарські розрахунки».

Крім того, станом на 01.01.2023 на філії «Конотопський елеватор (Дубов`язівська дільниця) зберігався залишок кукурудзи 3 класу врожаю 2021 року в кількості 1212170 кг.

На філії «Конотопський елеватор (Вирівська дільниця) станом на 01.01.2023 зберігався залишок кукурудзи 3 класу врожаю 2021 року в кількості 764258 кг.

Перевіркою руху зерна та зернопродуктів по філії Конотопський елеватор за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 встановлено, що кукурудза врожаю 2021 року, що зберігалась на дільницях Філії «Конотопський елеватор» та яка надійшла протягом 2023 року від філій підприємства була відвантажена протягом 2023 року та не знаходиться на зберіганні станом на 31.12.2023 року /Рух зерна та зернопродуктів по філії Конотопський елеватор за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 наведено в Додатку №22 до Акту перевірки, а.с. 201-205, т.1/.

Відвантаження кукурудзи врожаю 2021 року з дільниць філії Конотопський елеватор за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 підтверджується транспортними накладними, перелік яких відображено в Додатках № 19-21 до Акту перевірки /зв.а.с. 205-207, 250-253, т.1; 1-6, т.2/.

Отримана в 2022 році кукурудза 3 кл. врожаю 2021 року від філії «ДЕПТІВКА» ТОВ «АГРО-ПОЛІС» в кількості 5 000 000 кг. переміщена з філії «Конотопський елеватор» (Вирівська дільниця) на склад «Транс-Трейд» Молодіжне Одеська область.

В жовтні 2023 року в бухгалтерському обліку переміщення кукурудзи 3 кл. врожаю 2021 року в кількості 5000000 кг відображено бухгалтерськими проводками Дт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення склад «Транс-трейд» Кт. рах. 278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена» склад «Конотопський елеватор» (Вирівська дільниця) в кількості 5000000 кг на суму 17500000 грн.

Дт. рах 9402 «Витрати від змінення вартості біоактивів» Кт. рах. 278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена» на суму 12500000 грн проведена уцінка від зміни справедливої вартості.

Дт рах.901 «собівартість реалізованої продукції» Кт. Рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення склад «Транс-трейд» в кількості 5000000 кг на суму 17500000 грн.

З філії «Конотопський елеватор» (Вирівська дільниця) в березні 2023 року була відвантажена кукурудза некласної врожаю 2021 року в кількості 1788440 кг згідно транспортних накладних вказаних в Додаток №19 до Акту «Переміщення кукурудзи н/кл. урожаю 2021 році по Вирівській дільниці філії «Конотопський елеватор».

Списання підприємством ТОВ «АГРО-ПОЛІС» кукурудзи некласної врожаю 2021 року в травні 2023 року в бухгалтерському обліку відображено бухгалтерськими проводками Дт. рах. 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» Кт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена».

З філії «Конотопський елеватор» (Вирівська дільниця) в березні 2023 року відвантажена кукурудзи 3 класу К/П урожаю 2021 року в кількості 2450546 кг згідно транспортних накладних вказаних в Додатку №22 до Акту «Переміщення кукурудзи 3 кл. к/п врожаю 2021 році по Вирівській дільниці філії «Конотопський елеватор»

Списання підприємством ТОВ «АГРО-ПОЛІС» кукурудзи 3 класу к/п урожаю 2021 року в квітні 2023 року в бухгалтерському обліку відображено бухгалтерськими проводками Дт. рах. 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» Кт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена»

З філії Конотопський елеватор (Дубов`язівська дільниця) в березні 2023 року відвантажена кукурудза 3 класу К/П. урожаю 2021 року в кількості 1188107 кг згідно транспортних накладних вказаних в Додатку №20 до Акту «Переміщення кукурудзи З класу к/п урожаю 2021 році по Дубов`язівський дільниці філії «Конотопський елеватор».

Списання підприємством ТОВ «АГРО-ПОЛІС» кукурудзи 3 класу К/П урожаю 2021 року в травні 2023 року в бухгалтерському обліку відображено бухгалтерськими проводками Дт. рах. 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» Кт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена».

З філії Конотопський елеватор (Дубов`язівська дільниця) в березні та квітні 2023 року відвантажена кукурудза некласна урожаю 2021 року в кількості 5041954 кг згідно транспортних накладних вказаних в Додатку №21 до Акту «Переміщення кукурудза н/кл урожаю 2021 році по Дубов`язівський дільниці філії «Конотопський елеватор»

Списання підприємством ТОВ «АГРО-ПОЛІС» кукурудзи некласної врожаю 2021 року в травні 2023 року в бухгалтерському обліку відображено бухгалтерськими проводками Дт. рах. 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» Кт. рах.278 «Продукція сільськогосподарського призначення відгружена»

Перевіркою руху зерна та зернопродуктів по філії Конотопський елеватор за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 встановлено, що кукурудза врожаю 2021 року, яка зберігалась на дільницях Філії «Конотопський елеватор» та яка надійшла протягом 2023 року від філій підприємства була відвантажена протягом 2023 року та не знаходиться на зберіганні станом на 31.12.2023.

Вибуття кукурудзи врожаю 2021 року з відповідних філій підтверджується Актами - розрахунками та не заперечувалось сторонами.

Виходячи з викладеного, відповідачем в ході перевірки констатовано, що жодних первинних документів, а саме укладених Договорів (контрактів) на постачання кукурудзи врожаю 2021 року за період 2022-2023 роки, актів приймання передачі кукурудзи врожаю 2021 року, рахунків фактури на оплату, сертифікатів відповідності, вантажно-митних декларацій, податкових накладних, що підтверджують реалізацію Позивачем кукурудзи врожаю 2021 року в ході перевірки не надано.

На підприємство надано запит від 03.06.2024 «Про надання пояснень та документального підтвердження» з проханням надати до перевірки первинні документи, а саме укладені Договори (контракти) на постачання кукурудзи врожаю 2021 року за період 2022-2023р., акти приймання передачі кукурудзи врожаю 2021 року, рахунки фактури на оплату, сертифікати відповідності, транспортні накладні, вантажно-митні декларації, що підтверджують реалізацію кукурудзи врожаю 2021 року /а.с. 245-247, т.1/.

Згідно наданих на запит документів /а.с. 244, т.1/ встановлено, що згідно Контракту №1406-23-0-2 від 14.06.2023 /а.с.33-34, т.1/ укладеного з нерезидентом: TRANSE TRADE RK SA продавець ТОВ «АГРО-ПОЛІС» зобов`язується продати та поставити TRANSE TRADE RK SA кукурудзу походження Україна, врожаю 2022 року. Вантажно митна декларація 23НА56Ш від 31.10.2023 також підтверджує реалізацію кукурудзи врожаю 2022 року в кількості 8726103 кг на умовах поставки СРТ Молодіжне (Транс сервіс 2008), Одеська область, Україна.

Згідно Контракту №1406-23-0-4 від 14.09.2023 укладеного з нерезидентом: TRANSE TRADE RK SA продавець ТОВ «АГРО-ПОЛІС» зобов`язується продати та поставити Покупцю TRANSE TRADE RK SA кукурудзу походження Україна, врожаю 2022 року. Вантажно митна декларація 2311А591І0 від 31.10.2023 також підтверджує реалізацію кукурудзи врожаю 2022 року в кількості 3831222 кг на умовах поставки СРТ Молодіжне (транс сервіс 2008), Одеська область, Україна /зв.а.с. 31-32, т.1/.

На спростування викладеного позивачем зазначено, що відповідно до Бухгалтерської довідки від 10.12.2023 /а.с. 40, т.1/ при складанні річного фінансового звіту за 2023 рік на підставі вимог Закону України 996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та П(С)БО 6 «Виправлення помилок», ТОВ «АГРО-ПОЛІС» встановлена помилка в оформлені первинних документів за жовтень 2023 року стосовно реалізації кукурудзи у загальній кількості 17615,939 т покупцю TRANSE TRADE RK SA, а саме виявлена невідповідність між інформацією по руху власної продукції бухгалтерського рахунку 278 Продукція рослинництва відвантажена, даним складського обліку (Ф36) та даним відображеними у первинних документах по реалізації кукурудзи за жовтень 2023 року.

Частиною першою статті 11 Закону № 996-XIV визначено, що підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Фінансова та бухгалтерська звітність підприємств формується на підставі регістрів бухгалтерського обліку, які в свою чергу формуються на підставі первинних бухгалтерських документів.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

У первинних документах на відвантаження кукурудзи відображено реалізацію кукурудзи врожаю 2022 року (перелік МД вказаний вище) у жовтні 2023 року загальною кількістю 17615889 кг, а відповідно до фактично проведеної господарської операції, даних складського обліку, даних бухгалтерського обліку за жовтень 2023 року повинно зазначити реалізація кукурудзи врожаю 2021 року (по даті оформлення МД) у кількості 12922046 кг (Собівартість 77532276,00 грн), та кукурудза врожаю 2022 року у кількості 4693843 кг (загальна кількість реалізації 17615.939 т по даті оформлення МД):

- Форма МД-2 №23UА59U1 від 31.10.2023 кукурудза врожаю 2021 р. в кількості 3 831 222 кг;

- Форма МД-2 № 23UА57U1 від 31.10.2023 кукурудза врожаю 2021 р. в кількості 364 721 кг та кукурудза врожаю 2022 р. в кількості 4 693 843 кг;

- Форма МД-2 № 23UА56U2 від 31.10.2023 кукурудза врожаю 2021 р. в кількості 8 726 103 кг /а.с. 42-44, т.1/.

Представником позивача не заперечується, що ТОВ «АГРО-ПОЛІС» не мало достатньої кількості кукурудзи врожаю 2022 року для проведення її відвантаження у червні - жовтні 2023 року та реалізації (по даті оформлення МД) у жовтні 2023 року контрагенту TRANSE TRADE RK SA (Швейцарія) по вищевказаним Контрактам.

В свою чергу, суд враховує, що згідно листа представника "TRANS TRADE RK SA" №229/07/2023 основою умовою прийняття кукурудзи є відповідність товару показникам якості, згідно ДСТУ 4525:2006: вологість не більше 14,5%, сміттєва домішка не більше 2,0%, бите зерно не більше 5%, пошкоджене зерно не більше 5 %, амброзія не більше 5 шт/кг; до валу приймається кукурудза врожаю 2020 року, 2021 року, 2022 року /а.с. 134, 4/.

Фактично ТОВ «АГРО-ПОЛІС» у жовтні 2022 року проведена господарська операція по реалізації кукурудзи контрагенту TRANSE TRADE RK SA (Швейцарія) по Контрактам від 14.06.2023 № 1406-23-С-2, від 14.09.2023 №1409-23-С-4, від 19.09.2023 № 1909-23-С-1 у загальній кількості 17615 889 кг (відвантажено залізничним транспортом кукурудза врожаю 2021 - 2022 років у кількості 19375842,0 кг, у т.ч. оформлення МД у жовтні 2023 року - 17615889 кг, у грудні 2023 року - 1759953, кг), у тому рахунку реалізація кукурудзи врожаю 2021 року у кількості 12922046 кг, реалізація кукурудзи врожаю 2022 року у кількості 4693843 кг (реалізація жовтень 2023р. загальна кількість 17615,939 т). Таким чином, при оформленні вищевказаної господарської операції допущена помилка в оформленні первинних документів стосовно зазначення року врожаю реалізованої у жовтні 2023 року кукурудзи.

У митних деклараціях на відвантаження кукурудзи зазначено, що це кукурудза не для сівби (що само по собі не має значення якого року врожай кукурудзи), якість кукурудзи в ході відвантаження, митного оформлення відповідає вимогам зазначених Контрактів; претензії по якості кукурудзи від покупця TRANSE TRADE RK SA на час розгляду справи не надходило.

Суд зазначає, що наведені відповідачем доводи щодо невірної дати врожаю товару в митних деклараціях не є такими, що унеможливлюють підтвердження факту використання позивачем кукурудзи врожаю 2021 року у господарській діяльності.

Аналіз наданих позивачем документів та пояснень свідчить про відсутність у них дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.

До того ж, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних встановлено, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Суд наголошує, що превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», так само характеризує і податковий облік.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає і вимогам статті 75 КАС України щодо достовірності доказів.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є нереальними (фіктивними), сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або врахування відповідних витрат при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема щодо наявності таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку, суттєві недоліки в заповненні таких документів, які не дають змоги ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції, не дають можливості встановити дійсний зміст та обсяг господарської операції, тощо.

Слід зазначити, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

Також на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Отже, підсумовуючи наведене, Суд констатує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Верховний Суд неодноразово висловлював аналогічні правові висновки, зокрема у постановах від 26 лютого 2020 року у справі №826/1308/18), від 28 квітня 2020 року (справа № 826/15568/16), від 10 квітня 2020 року (справа №808/954/17), від 09 вересня 2021 року (справа №460/2315/19), від 26 вересня 2023 року (справа № 120/6732/22).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19 фактично підтвердила такі висновки, зазначивши, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Крім того, зробивши акцент на реальному здійсненні господарської операції як складової юридичного факту, що породжує у платника податків право на податковий кредит та на збільшення витрат, Велика Палата в вказаній постанові акцентувала увагу також на тому, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду також зроблено висновки про те, що під час вирішення спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, наявність у платника податків первинних документів в підтвердження задекларованих сум витрат та податкового кредиту, є підставою для врахування таких при формування доходів та одержання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Таким чином, доводи відповідача про невикористання позивачем кукурудзи врожаю 2021 року у господарській діяльності не відповідають обставинам справи. Вказана кукурудза була використана позивачем у господарській діяльності шляхом її поставки на адресу контрагента "TRANS TRADE RK SA".

Як наслідок, суд погоджується з твердженням позивача, що помилка при оформленні первинних документів на реалізацію кукурудзи у жовтні 2023 року, в частині наведення в первинних документах інформації про період врожаю реалізованої кукурудзи, не є суттєвою, не впливає на вартість реалізації, не впливає на зміну фінансового результату діяльності ТОВ "АГРО-ПОЛІС" за 2023 рік, не впливає на зміну податкових зобов`язань по ПДВ.

Як наслідок, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині.

Щодо завищення податкового кредиту по податку на додану вартість на загальну суму 579747 грн. в т.ч. за грудень 2021 року на суму 115346 грн, за січень 2022 року - 81895 грн, березень 2022 року - 59920 грн, жовтень 2022 року - 139314 грн, листопад 2022 року - 183272 грн на підставі податкових накладних, складених з порушенням норм податкового законодавства та зареєстрованих в ЄРПН платником податку-постачальником товарів/послуг, реквізити яких не відповідають первинним (бухгалтерським) документам, складеним за такою господарською операцією.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «ПЕРШИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ОПЕРАТОР» (Постачальник) , проводило постачання електроенергії підприємству ТОВ «АГРО-ПОЛІС» (Споживач) згідно укладеного Договору від 24.11.2021 №005/АП/СОЕ на постачання електроенергії /а.с. 143-146, т.1/.

За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Відповідно до пункту 5.1 Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (пункт 5.2 Договору).

Згідно Додатку 2 до Договору №005/АП/СОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 01.12.2021 Договір набирає чинності з дати, вказаної в заяві - приєднання та діє до 31 грудня 2022 року. Договір вважається автоматично пролонгованим на тих же умовах на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із Сторін не пізніше, ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії договору не заявить про свій намір розірвати цей договір /а.с. 147-148, т.1/.

Вартість та обсяг спожитої у розрахунковому періоді електричної енергії відображається в Акті прийому - передачі, який Постачальник надає Споживачу протягом 8 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.

На виконання умов договору ТОВ «АГРО - ПОЛІС», за постачання електроенергії, здійснив попередню оплату на розрахунковий рахунок ТОВ «ПЕРШИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ОПЕРАТОР» платіжними дорученнями, а саме:

1) Платіжними дорученнями №2348 від 03.12.2021 на суму 891624,0 грн за активну електроенергію за грудень 2021 року та №2457 від 23.12.2021 на суму 570639,36 грн на загальну суму 1462263,36 грн за активну електроенергію за січень 2022 року /зв.а.с. 154, т.1/, про що виписана податкова накладна № 3 від 31.12.2021 /а.с. 156, т.1/, згідно якої сума ПДВ в розмірі 243710,56 грн відображена у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за грудень 2021 року № від 19.01.2022 та зареєстрована в ЄРПН.

Отримання електроенергії підтверджується актами приймання передачі: Акт №67 від 31.12.2021 на загальну суму 770185,19 грн, в т.ч. ПДВ 128364,20 грн; Акт №000000016 від 31.01.2022 на загальну суму 288970,12 грн, в т.ч. ПДВ 48161,69 грн; Акт №ПЕ000000064 від 28.02.2022 на загальну суму 201968,64 грн, в т.ч. ПДВ 33661,44 грн; Акт №ПЕ000000096 від 31.03.2022 на загальну суму 179940, грн, в т.ч. ПДВ 33661,44 грн /а.с. 202-205, т.3/.

2) Платіжним дорученням №2645 від 28.01.2022 на суму 491371,20 грн /а.с. 155, т.1/, про що виписана податкова накладна №39 від 31.01.2022 згідно якої сума ПДВ в розмірі 81895,20 грн /а.с. 160/. відображена у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за січень 2022 року № від 18.02.2022 та зареєстрована в ЄРПН.

Отримання електроенергії підтверджується актами приймання передачі: Акт №ПЕ000000176 від 30.04.2022 на загальну суму 173390,29 грн, в т.ч. ПДВ 28898,38 грн; Акт №ПЕ000000221 від 31.05.2022 на загальну суму 170013,02 грн, в т.ч. ПДВ 28335,50 грн; Акт №ПЕ000000340 від 30.06.2022 на загальну суму 110695,48 грн, в т.ч. ПДВ 18449,25 грн /а.с. 206-208, т.3/.

3) Платіжним дорученням №2772 від 11.03.2022 на суму 359520,00 грн /а.с. 155, т.1/, про що виписана податкова накладна №10 від 31.03.2022 /а.с. 157, т.1/, згідно якої сума ПДВ в розмірі 59920,00 грн відображена у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за червень 2022 року № від 20.07.2022 та зареєстрована в ЄРПН.

Отримання електроенергії підтверджується актами приймання передачі: Акт №ПЕ000000421 від 31.07.2022 на загальну суму 97324,67 грн, в т.ч. ПДВ 16220,78 грн; Акт №ПЕО00000467 від 31.08.2022 на загальну суму 123351,94 грн, в т.ч. ПДВ 20558,66 грн; Акт №ПЕ000000561 від 30.09.2022 на загальну суму 209573,11 грн, в т.ч. ПДВ 34928,85 грн /а.с. 209-211, т.1/.

4) Платіжним дорученням №3385 від 19.10.2022 на суму 1424880,00 грн /зв.а.с. 155, т.1/, про що виписана податкова накладна №34 від 31.10.2022 /а.с. 158, т.1/, згідно якої сума ПДВ в розмірі 237480,00 грн. відображена у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за жовтень 2022 року № від 18.11.2022.

Отримання електроенергії підтверджується Актом №ПЕ000000678 від 31.10.2022 на загальну суму 588995,39 грн, в т.ч. ПДВ 98165,90 грн та Акт №ПЕ000000733 від 30.11.2022 на загальну суму 740464,33 грн, в т.ч. ПДВ 123410,72 грн /а.с. 212-213, т.1/.

5) Платіжним дорученням №3459 від 02.11.2022 на суму 1377384,0 грн /зв. а.с. 155, т.1/, про що виписана податкова накладна №37 від 30.11.2022 /а.с. 159, т.1/, згідно якої сума ПДВ в розмірі 229564,0 грн відображена у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року № від 20.12.2022. Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 28.12.2022 до податкової накладної від 30.11.2022 №37.

Отримання електроенергії підтверджується актами приймання передачі: Акт №ПЕ000000819 від 31.12.2022 на загальну суму 677349,78 грн, в т.ч. ПДВ 112891,53 грн; Акт №ПЕ00000078 від 31.01.2023 на загальну суму 542887,37 грн, в т.ч. ПДВ 90481,23 грн /а.с. 214-215, т.1/.

Проведеною перевіркою встановлено невідповідність даних первинних документів (Актів прийняття - передавання електроенергії) та податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних суми податку на додану вартість по яких відображені у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за відповідні періоди, що перевіряються, а саме:

1. Дані податкової накладної № 3 від 31.12.2021, що виписана підприємством ТОВ «ПЕРШИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ОПЕРАТОР» на постачання електроенергії по попередній оплаті, на загальну суму 1462263,36 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 243710,56 грн, що відображена у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за грудень 2021 року № від 19.01.2022 не відповідають даним первинних документів (Актам прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії).

Перевіркою встановлено розбіжність між кількістю та ціною електроенергії що відображена в податковій накладній № 3 від 31.12.2021 та кількістю і ціною фактично отриманої електроенергії згідно Актів прийому-передачі.

Згідно податкової накладної №3 від 31.12.2021 кількість електроенергії становить 344,1847 МВт. год. по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 3540,30 грн.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за грудень №00000067 від 31.12.2021 кількість поставленої електроенергії становить 181,29 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 3540,30 грн на суму 641820,99 грн, сума ПДВ становить 128364,198 грн, що відповідає податковій накладній в даній сумі.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за січень 2022 року №00000016 від 31.01.2022 кількість поставленої електроенергії становить 70,346 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 3423,20 грн на загальну суму 288970,12 грн, в т.ч. ПДВ 48161,69 грн, що не відповідає ціні та кількості зазначених в податковій накладній.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за лютий 2022 року №00000064 від 28.02.2022 кількість поставленої електроенергії становить 62,306 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 2701,30 грн на загальну суму 201968,64 грн, в т.ч. ПДВ 33661,44 грн, що не відповідає ціні постачання одиниці товару та кількості зазначених в податковій накладній

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за березень 2022 року №00000096 від 31.03.2022 кількість поставленої електроенергії становить 50,906 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 2945,64 грн на загальну суму 179940,90 грн, в т.ч. ПДВ 29990,14 грн, що не відповідає ціні постачання одиниці товару та кількості зазначених в податковій накладній

Загальна кількість отриманої електроенергії згідно Актів прийому передачі становить 364,84 МВт.год. відповідно по ціні постачання одиниці товару 3540,30 грн, 3423,20 грн, 2701,30 грн, 2945,64 грн.

2. Дані податкової накладної № 39 від 31.01.2022, що виписана підприємством ТОВ «ПЕРШИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ОПЕРАТОР» на постачання електроенергії по попередній оплаті, на загальну суму 491371,20 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 81895,20 грн, що відображена у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за січень 2022 року № від 18.02.2022 не відповідають даним первинних документів (Актам прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії).

Перевіркою встановлено розбіжність між кількістю та ціною електроенергії що відображена в податковій накладній № 39 від 31.01.2022, та кількістю і ціною фактично отриманої електроенергії згідно Актів прийому -передачі.

Згідно податкової накладної №39 від 31.01.2022 кількість електроенергії становить 119,6179 МВт. год. по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 3423,20 грн.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за квітень №00000176 від 30.04.2022 кількість поставленої електроенергії становить 48,722 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 2965,64 грн на загальну суму 173390,29 грн, в т.ч. ПДВ становить 28898,38 грн, що не відповідає ціні та кількості зазначених в податковій накладній.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за травень 2022 року №00000221 від 31.05.2022 кількість поставленої електроенергії становить 47,773 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 2965,64 грн на загальну суму 170013,02 грн, в т.ч. ПДВ 28335,50 грн, що не відповідає ціні та кількості зазначених в податковій накладній.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за червень 2022 року №00000340 від 30.06.2022 кількість поставленої електроенергії становить 31,105 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 2965,64 грн на загальну суму 110695,48 грн, в т.ч. ПДВ18449,25 грн, що не відповідає ціні постачання одиниці товару та кількості зазначених в податковій накладній.

Загальна кількість отриманої електроенергії згідно Актів прийому передачі становить 127,6 МВт.год. відповідно по ціні постачання одиниці товару 2965,64 грн.

3. Дані податкової накладної № 10 від 31.03.2022, що виписана підприємством ТОВ «ПЕРШИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ОПЕРАТОР» на постачання електроенергії по попередній оплаті, на загальну суму 359520,0 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 59920,00 грн, що відображена у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за липень 2022 року № від 20.07.2022 не відповідають даним первинних документів (Актам прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії).

Перевіркою встановлено розбіжність між кількістю та ціною електроенергії що відображена в податковій накладній № 10 від 31.03.2022, та кількістю і ціною фактично отриманої електроенергії згідно Актів прийому-передачі.

Згідно податкової накладної №10 від 31.03.2022 кількість електроенергії становить 101,7096454 МВт. год. по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 2945,64 грн.

Постачання електроенергії підтверджується Актами прийняття - передавання товарної продукції.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за липень 2022 року №00000421 від 31.07.2022 кількість поставленої електроенергії становить 24,717 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 3281,30 грн на загальну суму 97324,67 грн, в т.ч. ПДВ становить 16220,78 грн, що не відповідає ціні та кількості зазначених в податковій накладній.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за серпень 2022 року №00000467 від 31.08.2022 кількість поставленої електроенергії становить 28,25 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 3638,70 грн на загальну суму 123351,94 грн, в т.ч. ПДВ 20558,66 грн, що не відповідає ціні та кількості зазначених в податковій накладній.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за вересень 2022 року №00000561 від 30.09.2022 кількість поставленої електроенергії становить 43,684 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 3997,90 грн на загальну суму 209573,11 грн, в т.ч. ПДВ 34928,85 грн, що не відповідає ціні постачання одиниці товару та кількості зазначених в податковій накладній.

Загальна кількість отриманої електроенергії згідно Актів прийому передачі становить 127,6 МВт.год. відповідно по ціні постачання одиниці товару 2965,64 грн.

4. Дані податкової накладної № 34 від 31.10.2022, що виписана підприємством ТОВ «ПЕРШИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ОПЕРАТОР» на постачання електроенергії по попередній оплаті, на загальну суму 1424880,0 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 237480,0 грн, що відображена у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за жовтень 2022 року № від 18.11.2022 не відповідають даним первинних документів (Актам прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії).

Перевіркою встановлено розбіжність між кількістю та ціною електроенергії що відображена в податковій накладній № 34 від 31.10.2022, та кількістю і ціною фактично отриманої електроенергії згідно Актів прийому-передачі.

Згідно податкової накладної №34 від 31.10.2022 кількість електроенергії становить 283,0114477 МВт. год. по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 4195,59 грн.

Постачання електроенергії підтверджується Актами прийняття - передавання товарної продукції.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за жовтень 2022 №00000678 від 31.10.2022 кількість поставленої електроенергії становить 116,987 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 4195,59 грн на загальну суму 588995,39 грн, в т.ч. ПДВ становить 98165,90 грн, що відповідає ціні зазначеній в податковій накладній.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за листопад 2022 року №00000733 від 30.11.2022 кількість поставленої електроенергії становить 147,226 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 4191,20 грн на загальну суму 740464,33 грн, в т.ч. ПДВ 123410,72 грн, що не відповідає ціні та кількості зазначених в податковій накладній.

Загальна кількість отриманої електроенергії згідно Актів прийому передачі становить 264,2130 МВт.год. відповідно по ціні постачання одиниці товару 4195,59 грн, 4191,20 грн.

5. Дані податкової накладної № 37 від 30.11.2022, з урахуванням Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №2 від 28.12.2022 до податкової накладної №37 від 30.11.2022, що виписана підприємством ТОВ «ПЕРШИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ОПЕРАТОР» на постачання електроенергії по попередній оплаті, на загальну суму 1099634,0 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 183272,33 грн, що відображена у складі податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року № від 20.12.2022 не відповідають даним первинних документів (Актам прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії).

Перевіркою встановлено розбіжність між кількістю та ціною електроенергії що відображена в податковій накладній № 37 від 30.11.2022 з урахуванням Розрахунку коригування, та кількістю і ціною фактично отриманої електроенергії згідно Актів прийому-передачі.

Згідно податкової накладної №37 від 30.11.2022 з урахуванням Розрахунку коригування кількість електроенергії становить 218,6394509 МВт. год. по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 4191,20 грн.

Постачання електроенергії підтверджується Актами прийняття - передавання товарної продукції.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за грудень 2022 року №00000819 від 31.12.2022 кількість поставленої електроенергії становить 135,151 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 4176,50 грн на загальну суму 677349,78 грн, в т.ч. ПДВ 112891,63 грн, що не відповідає ціні та кількості зазначених в податковій накладній.

Згідно Акту прийому передачі електроенергії за січень 2023 року №00000078 від 31.01.2023 кількість поставленої електроенергії становить 107,157 МВт.год по ціні постачання одиниці товару без ПДВ 4221,90 грн на загальну суму 5221,90 грн, в т.ч. ПДВ 90481,23 грн, що не відповідає ціні та кількості зазначених в податковій накладній.

Загальна кількість отриманої електроенергії згідно Актів прийому передачі становить 254,383 МВт.год. відповідно по ціні постачання одиниці товару 4176,50 грн, 4221,90 грн.

Тобто дані первинних бухгалтерських документів, а саме актів прийняття - передавання товарної продукції (електроенергії) та дані (кількість, ціна), зазначених в податкових накладних не відповідають один одному.

Перелічені невідповідності та розбіжності позивачем не заперечувались, а на їх спростування в позовній заяві зазначено, що на виконання умов договору на адресу підприємства надходили рахунки на оплату контрагента з визначеною ціною та сумою, дані рахунки Позивачем оплачувались. Жодних пропозицій від ТОВ «Перший енергетичний оператор» щодо коригування документів, чи неналежного виконання обов`язку не надходило. Господарській операції між підприємствами були реальні та підтверджуються бухгалтерською документацією.

Викладене судом оцінюється критично, оскільки відповідно до норм Податкового кодексу України податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань (дату першої події) окремо на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Дані, зазначені у такій податковій накладній (зокрема, номенклатура товарів/послуг, кількість, обсяг, ціна), мають відповідати первинним документам, складеним за операцією.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/ послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг, придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

Податкові накладні, отримані з ЄРПН, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Таким чином, з урахуванням норм пунктів 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, а також пунктів 187.1 статті 187, 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту виникає у платника податку - покупця товарів/послуг на підставі податкової накладної, складеної з дотриманням норм податкового законодавства та зареєстрованої в ЄРПН платником податку - постачальником товарів/послуг на такого покупця за фактом здійснення господарської операції з постачання товарів/ послуг на дату виникнення податкових зобов`язань за операцією з постачання таких товарів/послуг, показники якої відповідають первинним (бухгалтерським) документам, складеним за такою господарською операцією.

У разі, якщо дані податкових накладних (зокрема, номенклатура, кількість, ціна, обсяг товарів/послуг) не відповідають первинним (бухгалтерським) документам, то така податкова накладна не може бути підставою для формування податкового кредиту покупцем.

До обов`язкових реквізитів податкової накладної відносяться, зокрема, опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг, ціна постачання без урахування податку (пп. «е», «є» п. 201.1 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.201.2 ст.201 Податкового кодексу України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 23.02.2017 №276 «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.02.2017 за № 269/30137 з 01.03.2017 внесено зміни до форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.01.2016 року за N° 137/28267 (далі - Порядок №1307).

Згідно Порядку №1307 до графи 2 податкової накладної відноситься Опис (номенклатура) товарів/послуг продавця.

До графи 6 вносяться дані щодо кількості (об`єму, обсягу) постачання товарів/послуг.

До графи 7 податкової накладної відноситься ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість. Дана графа заповнюється у гривнях з копійками, якщо інше не передбачено чинним законодавством.

При цьому, відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, складається розрахунок коригування до податкової накладної.

Право на податковий кредит на підставі податкової накладної, складеної з порушенням податкового законодавства виникає лише після виправлення помилок шляхом складання до такої податкової накладної розрахунку коригування та реєстрації його в ЄРПН.

Окремо, суд акцентує, що в ході судового розгляду в поясненнях представника позивача зазначено, що ТОВ "АГРО-ПОЛІС" здійснювались звернення до Постачальника електроенергії, на виконання звернень надано відповідь, відповідно до якої Постачальником вживаються заходи щодо коригування податкових накладних на підтвердження даних обставин на адресу позивача направлено листа та додатки № 2 розрахунки коригування. Відтак, на думку представника позивача здійснення відповідних коригувань не буде впливати на фінансові результати діяльності ТОВ "АГРО-ПОЛІС" /а.с. 169-170, т.4/.

Суд зауважує, що докази відповідного листування, що містяться у матеріалах справи датовані січнем 2025 року /а.с. 180, т.4/, що свідчить про те, що здійснювались позивачем вже після проведеної перевірки контролюючим органом та після винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень, тобто почали здійснюватися позивачем лише в ході судового розгляду даної справи.

Натомість лише в ході судового розгляду справи позивачем надано відповідні розрахунки коригування /а.с. 175-179, т.4/, які в свою чергу не були предметом перевірки відповідачем та якими фактично підтверджено встановлене контролюючим органом порушення податкового законодавства.

Відтак, аргументи позивача у цій частині не знайшли свого підтвердження, відтак і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 22 липня 2024 року № 02 в частині суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 13568148,75 грн, з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями - 10854519,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2713629,75 грн.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню Головного управління ДПС у Сумській області від 22 липня 2024 року № 02, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податкового кодексу України термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267 (далі - Порядок № 1307), у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами і доповненнями (далі - ПКУ) платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної податкової накладної в графі «Зведена податкова накладна» робиться помітка «X».

У таких зведених податкових накладних у графі «Отримувач (покупець)» платник податку зазначає власне найменування (П. І. Б.), у рядку «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставляється умовний Індивідуальний податковий номер « 00», а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до п. 8 Порядку № 1307 (13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Відповідно до п. З Порядку 1307 усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9 - 15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Підставою для винесення такого податкового повідомлення-рішення послугувало твердження контролюючого органу, відповідно до якого перевіркою даних Єдиного реєстру податкових накладних, податкових декларацій з додатками встановлено, що ТОВ «Агро-Поліс» не виписувало податкові накладні з типом причини « 13» з номенклатурою послуг, які використані не в господарській діяльності, а саме використання кукурудзи врожаю 2021 року.

Оскільки судом встановлено факт використання кукурудзи врожаю 2021 року у власній господарській діяльності позивача, які не спростовані контролюючим органом, висновок відповідача про обов`язок ТОВ "АГРО-ПОЛІС" нарахувати податкові зобов`язання не відповідає фактичним обставинам справи та є незаконним.

Зважаючи що в межах вищенаведеного судом спростовані відповідні аргументи відповідача, відтак і відповідне порушення в частині не складення та не реєстрації відповідної податкової накладної не знаходить свого підтвердження в межах судового розгляду даної справи.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 22 липня 2024 року № 02.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню Головного управління ДПС у Сумській області від 22 липня 2024 року № 07, суд виходить з таких міркувань.

Згідно з пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності; є контролюючий орган.

Таким чином, Податковим кодексом України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема його стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

Відтак, пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог Податкового кодексу України є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Як передбачено ст. 3 ЗУ "Про валюту і валютні операції" відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону. У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону. Закони України та інші нормативно-правові акти валютного законодавства, що встановлюють нові обов`язки для суб`єктів валютних операцій або погіршують їхнє становище, не мають зворотної сили. У разі якщо норма цього Закону чи нормативно-правового акта Національного банку України, виданого на підставі цього Закону, або норми інших нормативно-правових актів Національного банку України допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків резидентів та нерезидентів у сфері здійснення валютних операцій або повноважень органів валютного нагляду, така норма трактується в інтересах резидентів та нерезидентів.

В силі положень частини другої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЗУ "Про валюту і валютні операції" у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Правління Національного банку України постановою N 5 від 02 січня 2019 затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення N 5).

Пунктом 21 Положення №5 передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Положеннями пункту 23 розділу II Положення № 5 передбачено, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Відповідно до ч.5 ст.13 ЗУ "Про валюту і валютні операції" порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Як зазначено представником відповідача перевіркою встановлено порушення ТОВ «АГРО - ПОЛІС» частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції» із змінами і доповненнями, пункту 12 Постанови Правління Національного банку України від 14 травня 2019 року №67 «Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів», із змінами і доповненнями у результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по експортному контракту від 19.09.2023 № 1909-23-С-1 з «TRANSE TRADE RK SA» /а.с. 30-31, т.1/ (Швейцарія) на суму 271 032,76 дол. США за період з 08.03.2024 по 31.03.2024.

ТОВ «АГРО-ПОЛІС» у періоді, який перевірявся, на виконання умов контракту від 19.09.2023 №1909-23-0-1 з «TRANSE TRADE RK SA» (Швейцарія), здійснило поставку кукурудзи, що підтверджено митними деклараціями на загальну суму 1 050 051,62 дол. США, а саме:

- від 31.10.2023 № 23UА57U1 в сумі 779018,86 дол. США, граничний строк надходження валютної виручки 27.04.2024;

- від 09.12.2023 № 23UА84U1 в сумі 271032,76 дол. США, граничний строк надходження валютної виручки 07.03.2024.

Згідно даних митних декларацій, відправником/експортером (гр.2) та особою, відповідальною за фінансове врегулювання (гр.9) є ТОВ «АГРО-ПОЛІС».

В ході перевірки не встановлено звернення ТОВ «АГРО-ПОЛІС» до судових органів, в перевіряємому періоді з 19.09.2023 по 31.03.2024, про стягнення з нерезидента заборгованості по зовнішньоекономічному контракту від 19.09.2023 № 1909-23-С-1.

Згідно наданого платником копії листа Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 10.04.2024 №1323/14-7 (справа 137/2024), позовна заява на стягнення боргу від нерезидента отримана судом 08.04.2024.

Суд зазначає, що передбачено ч.7 ст.13 ЗУ "Про валюту і валютні операції" у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

Так, 16 лютого 2024 року (до спливу граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товару) ТОВ "Агро-ПОЛІС" направлено позовні заяви до МКАС при ТПП, як це передбачено договором, однак відповідно до листа МКАС при ТПП від 19.02.2024 №652/14-7 зазначено, що оскільки контракти, додані до позовної заяви, мають самостійні арбітражні застереження, і виконання зобов`язань за цими контрактами здійснювалося сторонами окремо, відповідно до частини 2 статті 17 Регламенту МКАС при ТПП України запропоновано роз`єднати позовні вимоги і пред`явити три окремі позови по кожному з контрактів. Крім того, для прийняття позовів до провадження позивачу необхідно надати МКАС при ТПП України докази дотримання умов пункту 12.2 вищезазначених контрактів щодо доарбітражного врегулювання спорів (докази проведення переговорів з відповідачем по врегулювання спору не менш ніж за 30 днів до пред`явлення позову до МКАС при ТПП України). Для формування нових комплектів позовних матеріалів повернуто надіслані до МКАС при ТПП України позовні матеріали /а.с. 140, т.4/.

Як наголошено позивачем, відповідно до п.12.2 Контракту мінімальний строк досудового врегулювання спору встановлений 30 днів. З вказаного пункту Контракту випливає, що обов`язковою умовою для звернення до МКАС при ТПП з метою стягнення заборгованості є досудове врегулювання спору.

Позивач звернувся з повідомленням про досудове врегулювання спору до свого контрагента 20.02.2024, тобто в межах строку на проведення розрахунків.

Повідомлення отримано позивачем 04.03.2024. Строк досудового врегулювання спору закінчився 03.04.2024, а 08.04.2024 позивач звернувся до МКАС при ТПП /а.с. 229-231, 247-254, т.3/, тобто через 5 днів.

Враховуючи вищезазначене, позивач фактично був позбавлений можливості звернутися напряму до МКАС при ТПП до 08.03.2024, оскільки сторонами передбачена обов`язкова процедура досудового врегулювання спору перед зверненням до арбітражу.

Окремо суд наголошує, що відповідно до Рішенням МКАС при ТПП від 18 жовтня 2024 року у справі №137/2024 вирішено стягнути з TRANSE TRADE RK SA на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ПОЛІС» (Україна, 41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Лазаревського, буд. 15, кв. 3; ідентифікаційний код 37052185) 1 050 051,62 доларів США заборгованості за поставлений товар, 53 587,65 доларів США пені за порушення строків оплати товару, 5 944,24 доларів США - 3% річних та 16 598,33 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 1 126 181,84 доларів США (один мільйон сто двадцять шість тисяч сто вісімдесят один долар США 84 центи) /зв.а.с. 143-156, т.4/.

В свою чергу, підпунктом 6 пункту 1 статті 1 Європейської Конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж від 21.04.1961, яка ратифікована Україною, зазначено, що термін "арбітраж" визначає розгляд спорів як арбітрами, призначеними по кожній окремій справі (арбітраж), так і постійними арбітражними органами.

Положеннями ст.4 Європейської конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж передбачено право сторін арбітражної угоди на власний розсуд, зокрема, призначати арбітрів або встановлювати, у разі виникнення якої-небудь суперечки, методи їх призначення; встановлювати місцезнаходження арбітражного суду; встановлювати правила процедури, яких повинні дотримуватися арбітри.

Частиною 1 ст.4 Конвенції встановлено, що сторони арбітражної угоди можуть на власний розсуд: передбачати передачу спорів на розгляд постійного арбітражного органу; у цьому разі розгляд спорів буде здійснюватися у відповідності з регламентом такого органу; передбачати передачу спорів на розгляд арбітражу по даній справі (арбітраж ad hoc) і у цьому випадку, зокрема: призначати арбітрів або встановлювати, у випадку виникнення якого-небудь спору, методи їх призначення; встановлювати місцезнаходження арбітражного суду; встановлювати правила процедури, яких повинні дотримуватись арбітри.

Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції сторони можуть на свій розсуд встановлювати за спільною згодою право, яке належить застосовуватись арбітрами при рішенні спору по суті.

Частиною 2 ст.1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися, зокрема, спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.

Статтею 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що для цілей цього Закону: «арбітраж» - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки № 1 і № 2 до цього Закону); «третейський суд» - одноособовий арбітр або колегія арбітрів; «суд» - відповідний орган судової системи держави.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що цей Закон не зачіпає дії будь-якого іншого закону України, в силу якого певні спори не можуть передаватися до арбітражу або можуть бути передані до арбітражу тільки згідно з положеннями іншими, ніж ті, що є в цьому Законі.

З огляду на зміст вищенаведених нормативних актів, під судом, переліченим у ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» слід розуміти відповідний орган судової системи держави, зокрема, створений відповідно до Розділу VІІІ Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті України або інший арбітраж (третейський суд), створений у відповідності до положень Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №810/248/18.

Пунктами 112.1, 112.2 статті 112 ПК України встановлено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Відповідно до пункту 112.7 ПК України, усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.04.2020 у справі № 640/4563/19, валютне правопорушення фактично є правовою підставою юридичної відповідальності, а відтак, як і будь-яке інше правопорушення, характеризується сукупністю об`єктивних і суб`єктивних ознак, що утворюють його склад. Об`єктивна сторона становить собою сукупність зовнішніх ознак, що характеризують дане правопорушення, таких як: протиправне діяння (дія чи бездіяльність) суб`єкта права, його шкідливі наслідки, причинно-наслідковий зв`язок між діянням і його результатом. В свою чергу, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. За умови відсутності хоча 6 одного елемента суб`єктивної чи об`єктивної сторони діяння, хоч і не перестає бути неправомірним, однак втрачає статус правопорушення та, відповідно, не може бути підставою для застосування до суб`єкта державно-правового примусу у вигляді юридичної відповідальності певного виду та міри. Наведені обставини мають бути встановлені як такі, що є ключовими при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування до резидента - учасника зовнішньоекономічних відносин фінансової відповідальності за порушення граничних строків розрахунків при імпорті/експорті товарів/послуг.

Отже, неналежне виконання договору не є наслідком неправомірних дій позивача, оскільки існування форс-мажорних обставин виключає наявність вини у формі прямого чи непрямого умислу, що є обов`язковою умовою для настання відповідальності за порушення валютного зобов`язання.

Таким чином, в межах спірних правовідносин неналежне виконання вимог податкового законодавства відбулося не з вини позивача, а ним вживались відповідні заходи щодо отримання оплати у сфері ЗЕД, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування пені спірним податковим повідомленням-рішенням.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 22 липня 2024 року № 07.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Сумській області від 22 липня 2024 року № 02, № 07 та № 02 в частині суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 13568148,75 грн, з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями - 10854519,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2713629,75 грн.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 44455,66 грн, а саме: у розмірі 3028,00 грн за звернення з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 липня 2024 року № 07 /а.с. 8/, у розмірі 11147,66 грн за звернення з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 липня 2024 року № 07 та у розмірі 30280,00 грн за звернення з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 липня 2024 року від 22 липня 2024 року № 02.

Беручи до уваги те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Сумській області від 22 липня 2024 року № 02, № 07 та № 02 в частині суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 13568148,75 грн, з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями - 10854519,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2713629,75 грн, судові витрати, які підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, складають зі сплати судового збору в розмірі 42920,39 грн (3028,00 грн + 11147,66 грн +28744,73 грн).

Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-ПОЛІС (вул. Гаврилка Михайла, буд. 15, с. Рунівщина, Полтавський район, Полтавська область, 38730, ідентифікаційний код 37052185) до Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, буд.13, м. Суми, Сумська область, 40009, ідентифікаційний код ВП 43995469) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 22 липня 2024 року № 02, № 07 та № 02 в частині суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 13568148,75 грн, з яких за податковими та/або іншими зобов`язаннями - 10854519,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2713629,75 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, буд.13, м.Суми, Сумська область, 40009, ідентифікаційний код ВП 43995469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-ПОЛІС (вул. Гаврилка Михайла, буд. 15, с. Рунівщина, Полтавський район, Полтавська область, 38730, ідентифікаційний код 37052185) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 42920,39 грн /сорок дві тисячі дев`ятсот двадцять гривень тридцять дев`ять копійок/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Повне рішення складено 17 квітня 2025 року.

Головуючий суддя І.Г. Ясиновський