Справа № 640/27685/20
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві в якій просить:
У відповіді на відзив позивач вказав, що з огляду на скасування в судовому порядку вимоги про сплату боргу до якої включені суми єдиного внеску, податковий орган повинен привести дані інтегрованої картки у відповідність до фактичного стану розрахунків із бюджетом (а.с.46-47).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві, поданому 28.07.2021 (а.с.59-62).
Суд, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 05.05.2003 зареєстрований як фізична особа - підприємець, основний вид діяльності за КВЕД - діяльність у сфері права.
Позивачем 08.07.2013 отримано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна) №1287, видане відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 1136/5 від 11.06.2013.
Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивач оскаржив її до суду.
Рішенням Окружного адміністративного суду в справі №640/19889/19 від 03.02.2020, яке набрало законної сили 13.05.2020 згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, визнаною протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № Ф-35437-17 від 03.10.2019 в розмірі 10973,69 грн. (а.с.5-17).

Щодо вимог про внесення в інформаційну систему органу доходів і зборів відомостей щодо відсутності у платника ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 10973, 69 грн. станом на 03.10.2019, то в цій частині в задоволенні позову судом було відмовлено з тих підстав, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-35437-17 від 03.10.2019 в розмірі 10973, 69 грн. визнано протиправною та скасовано судом, а вимога про яку зазначає ОСОБА_1 може бути способом виконання рішення суду, який встановлюється у процесі виконання судового рішення. Суд зазначив, що достатнім способом захисту порушеного права в цьому випадку є саме скасування відповідної вимоги.

В свою чергу, на звернення позивача здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність у платника боргу/недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 10973,69 грн., відповідач відмовив (а.с.20).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Спірними у справі є правомірність нездійснення коригування картки платника податків за результатами скасування вимоги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 1 Закон № 2464-VI державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до пункта 2 наведеної правової норми єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За правилами пунктів 4, 5 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VI платниками єдиного внеску є: фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу було здійснено нарахування єдиного соціального внеску в розмірі 10973,69 грн. Податковим органом було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.10.2019 №Ф-35437-17.

Як уже зазначено вище, судовим рішенням у справі №640/19889/19 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.10.2019 №Ф-35437-17.

В ході розгляду справи №640/19889/19 судом встановлено, що позивач із заявою про постановку на облік як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність не звертався. Разом з тим, 01.01.2017 відповідач самостійно встановив ОСОБА_1 як фізичній особі - підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності як арбітражному керуючому. Дії контролюючого органу щодо самостійного встановлення позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000 не узгоджуються з нормами Порядку № 1162, якими визначено процедуру взяття на облік платників єдиного внеску.

В зазначеному рішенні суду, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для нарахування позивачу єдиного внеску за вказаною вимогою. Зокрема, суд дійшов переконання про необхідність задоволення заявлених позовних вимог з огляду на те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку платника єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не подає звітність як такий платник, а тому встановлення відповідачем позивачу як платнику єдиного внеску фізичній особі-підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності та нарахування на цій підставі єдиного внеску є безпідставним.

Згідно із частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже відповідно до ч. 5 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вищезазначені обставини повторному встановленню не підлягають, і як наслідок спростовують доводи відповідача з приводу наявності у позивача заборгованості по сплаті єдиного внеску, що виключає правомірність автоматичного нарахування єдиного внеску позивачу.

За визначенням пункту 2 розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу; коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю.

Відповідно до положень пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Слід зазначити, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відомості, внесені податковим органом до баз даних, є податковою інформацією, що повинна відповідати принципу достовірності та відображати дійсний стан розрахунків платника з бюджетом.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.12.2023 у справі № 813/2689/17.

У справі, що розглядається, судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, відсутність податкового боргу у позивача, що також встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, у справі №640/19889/19, що не спростовано відповідачем.

З огляду на обставини справи та нормативне регулювання, зумовлене фактичною правовою природою цих обставин, суд вважає що у податкового органу як суб`єкта владних повноважень, безпосереднім обов`язком якого є контроль за правильністю нарахування та сплати податків і зборів суб`єктами господарювання, не було передбачених чинним податковим законодавством підстав для відмови позивачу в здійсненні коригування відомостей в інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а отже, враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити коригування інтегрованої картки платника шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, на виконання цих вимог відповідачем не наведено належних та допустимих доказів правомірності відмови у виключенні з ІКП відомостей про наявність у позивача заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску та не надано доказів на підтвердження своєї позиції у справі.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи приписи ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на користь ОСОБА_1 840,80 грн. сплаченого судового збору.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо здійснення коригування відомостей в інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску ОСОБА_1 шляхом виключення з неї відомостей про наявність у платника боргу/недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 10973,69 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, вул.Шолуденка, буд.33/19, м.Київ) здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність у платника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) боргу/недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску визначеного податковою вимогою № Ф-35437-17 від 03.10.2019 в розмірі 10973,69 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, вул.Шолуденка, буд.33/19, м.Київ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок)грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.