Справа № 380/8738/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8738/23
У Х В А Л А

з питань повороту виконання судового рішення

16 квітня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.

за участю:

секретар судового засідання Каменцев К.Д.

від позивача не прибув,

від відповідача Радченко М.І.,

розглянув у судовому засіданні заяву відповідача про поворот виконання судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тімрент» до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Франківська окружна прокуратура м. Львова, Львівська обласна прокуратура, про визнання протиправними дій та скасування наказу,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа №380/8738/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тімрент» до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Франківська окружна прокуратура м. Львова, Львівська обласна прокуратура, про визнання протиправними дій та скасування наказу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 (залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024) позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №2ДК від 05.01.2022 «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності»; визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №16ДК від 28.01.2022 «Про внесення змін до наказу від 05.01.2022 №2ДК»; визнано протиправними дії посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Миколи Притули та Дарії Білик щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використані земельної ділянки на вул. Стрийській 133, м. Львів та складення Акту від 28.01.2022 №16-дк/8/АП/09/01/-22 з Розрахунками розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Також, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тімрент» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області судові витрати у виді судового збору в сумі 8052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) грн. 00 коп.

Постановою Верховного Суду від 25.02.2025 касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі №380/8738/23 скасовано. Закрито провадження у справі №380/8738/23.

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області 04.04.2025 подало до суду заяву про поворот виконання судового рішення, в якій вказано, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі №380/8738/23 в частині стягнення на користь ТОВ «Тімрент» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області судових витрат у виді судового збору в сумі 8052,00 грн повністю виконане 06.09.2024, що підтверджується повідомленнями Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про проведення безспірного списання коштів. Оскільки Верховний Суд постановою віл 25.02.2025 скасував рішення та постанову апеляційної інстанції у цій справі, відповідач просить у порядку повороту виконання рішення стягнути з ТОВ «Тімрент» на користь Головного управління Держгеокадастру у Львівській області грошові кошти в сумі 8052,00 грн. При цьому, відповідач вказав, що заяву про поворот виконання судового рішення у справі на етапі касаційного розгляду справи не подавав, тому така подана до суду першої інстанції.

Позивач подав заперечення проти заяви про поворот виконання судового рішення, в яких вказав, що відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України суд повноважний як задовольнити заяву про поворот виконання, так і відмовити у її задоволенні. Провадження у справі Верховним Судом закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто внаслідок того, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Таким чином, Верховний Суд скасовуючи своєю постановою від 25.02.2025 рішення суду першої та апеляційної інстанції, не розглядав справу по суті, а тому, відповідачем не спростовано незаконність його дій та наказів у судовому порядку. Таким чином, відсутні правові підстави для повороту виконання рішення.

Також, позивач зауважив, що така заява подана відповідачем передчасно, оскільки «позивачем готується заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка буде подана до Львівського окружного адміністративного суду у встановлений законом строк».

Крім цього, позивач вважає, що заяву відповідача слід залишити без розгляду, оскільки відповідачем не зазначено в заяві про поворот виконання судового рішення у справі №380/8738/23 відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін та номери засобів зв`язку та електронні адреси всіх сторін, а також заява не надіслано третій особі Франківській окружній прокуратурі м. Львова.

У судове засідання позивач та його представник не прибули. Представник позивача подав заяву про відкладення розгляду заяви.

Відповідач у судовому засідання просив заяву задовольнити.

Згідно з приписів частини 9 статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на викладене суд здійснив розгляд заяви про поворот виконання рішення за відсутності представника позивача.

Вирішуючи заяву, суд керується таким.

Приписами статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі (частина 1).

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі (частина 2).

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони (частина 4).

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем (частина 5).

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 7).

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами (частина 8).

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2011 у справі №13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

З огляду на приписи 380 КАС України та висновки Конституційного Суду України висновується, що під час вирішення питання про поворот виконання судового рішення, суд має право здійснити такий поворот лише в межах заявлених позовних вимог, за яким відбулось стягнення.

Із змісту заяви суд встановив, що відповідач просить у порядку повороту виконання рішення стягнути з ТОВ «Тімрент» на користь Головного управління Держгеокадастру у Львівській області грошові кошти в сумі 8052,00 грн, оскільки Верховним Судом прийнято постанову, якою скасовано рішення першої інстанції та постанову апеляційної інстанції та закрито провадження у справі.

При цьому, слід зауважити, що сумою, яку відповідач просить стягнути з позивача у порядку повороту виконання рішення, є сума сплаченого судового збору (пункт 5 резолютивної частини рішення суду від 09.02.2024).

Питання судових витрат врегульовано приписами глави 8 (статті 132-143) КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 132 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Отже, судові витрати підлягають розподілу саме за результатами розгляду справи не залежно від того, чи зазначено про це в прохальній частині позовної заяви.

Також, відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, приписами статті 252 КАС України розмежовано поняття позовної вимоги і судових витрат.

Таким чином, чинне законодавство не зобов`язує позивача в прохальній частині позовної заяви просити суд стягнути судові витрати (в тому числі і судовий збір), оскільки це не є позовною вимогою. Однак здійснити розподіл судових витрат за результатами розгляду справи є обов`язком суду (частина 1 статті 143, стаття 252 КАС України).

При цьому, суд зауважує, що відповідно до частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Слід зазначити, що постановою Верховного Суду від 25.02.2025 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі №380/8738/23 скасовано. Закрито провадження у справі №380/8738/23.

Тобто, за результатами касаційного розгляду справи №380/8738/23 Верховний Суд справу на новий розгляд не направляв, прийняв постанову, якою провадження у справі закрито.

Отже, відповідно до приписів частини 6 статті 139 КАС України за результатами розгляду справи розподіл судових витрат мав здійснити суд, який скасовував рішення суду попередньої інстанції.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 25.02.2025 зазначено: «[…] акт від 28.01.2022 №16-дк/8/АП/09/01/-22 з розрахунками розміру шкоди не є рішенням та діями суб`єкта владних повноважень у розумінні ст.19 КАС України, безпосередньо не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, а тому не може бути предметом спору.

40. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому, такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду».

У зв`язку із викладеним суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, як справу, яку не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд висновує, що за результати розгляду справи №380/8738/23 відсутнє остаточне рішення, яким вирішено спір по суті.

З огляду на викладені норми права та встановлені обставини суд висновує, що поворот виконання рішення допускається щодо заявлених виключно позовних вимог. Однак питання судових витрат не належить до позовних вимог, хоча їх розподіл і є обов`язком суду. При цьому, питання перегляду розподілу судових витрат належить до компетенції суду, який скасовує судове рішення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги той факт, що за результати розгляду справи №380/8738/23 відсутнє остаточне рішення, яким вирішено спір по суті, суд висновує про відсутність законних підстав для повороту виконання судового рішення. Тому, у задоволенні заяви відповідача слід відмовити.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 238, 241-243, 248, 252, 256, 293-295, 380 КАС України суд,-

у х в а л и в :

1. У задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про поворот виконання рішення суду - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

У судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.04.2025.

Суддя Кравців О.Р.