Справа № 380/3960/25
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 рокусправа № 380/3960/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якому просить: скасувати постанову начальника Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському район Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 31.01.2025 ВП№75933465.

Ухвалою від 03.03.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав.

Ухвалою від 19.03.2025 відкрите спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року у справі №380/14225/22 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця 2008 року в повному обсязі відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням проведених виплат. З метою виконання рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 проведено нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січня 2008 року в розмірі 73 209,57 (сімдесят три тисячі двісті дев`ять) грн. 57 коп. Оскільки військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів третього рівня та знаходиться на фінансовому забезпеченні у Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України, для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 у адміністративній справі №380/14225/22 до забезпечуючого фінансового органу подано заявки для отримання коштів за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» . Станом на 24.02.2025 кошти за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року у адміністративній справі №380/14225/22 на рахунок військової частини НОМЕР_1 не надходили.

На адресу військової частини НОМЕР_1 надійшла постанова Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області (зареєстрована у військовій частині НОМЕР_1 за вх.№236 від 05.02.2025), про накладення штрафу ВП №75933465 від 31.01.2025 року, згідно якої «за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, накласти на боржника Військову частину НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 5 100 грн.»

Позивач вважає, що невиконання рішення суду відбулось із поважних причин, тому застосування штрафу є протиправним.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач через систему Електронний суд у своєму електронному кабінеті отримав позов 28.02.2025 та ухвалу про відкриття провадження у справі 19.03.2025, проте не скористався правом подання відзиву.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року у справі №380/14225/22 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця 2008 року в повному обсязі відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням проведених виплат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі №380/14225/22 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 в адміністративній справі № 380/14225/22 залишено без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2024 року у адміністративній справі №380/14225/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі №380/14225/22.

У зв`язку із набранням рішенням законної сили позивачу виданий виконавчий лист.

02.09.2024 державний виконавець Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрив виконавче провадження № 75933465 із виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 у справі №380/14225/22.

18.09.2024 державний виконавець надіслав боржнику ВЧ НОМЕР_1 вимогу про надання детального розрахунку нарахованої індексації грошового забезпечення в розрізі місяців та років із обов`язковим зазначенням у ньому базового місяця який враховується при нарахуванні та виплаті за період з 01.12.2015 до 28.02.2018.

08.01.2025 ВЧ НОМЕР_1 надіслала лист та повідомила, що виконує рішення суду, проте заборгованість буде виплачена після надходження відповідного фінансування ВЧ. На підтвердження додала лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України № 220/13/9088 від 04.11.2024.

31.01.2025 державний виконавець виніс постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення без поважних причин у сумі 5100,0 грн.

Не погодившись із цією постановою, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Відповідно до ст.32 Закону № 1404-VIII за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Як вбачається з матеріалів справи рішення суду у справі № 380/14225/22 було виконане частково.

Так з метою виконання рішення суду у справі № 380/14225/22 військовою частиною НОМЕР_1 проведено нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січня 2008 року в розмірі 73 209,57 (сімдесят три тисячі двісті дев`ять) грн. 57 коп.

Оскільки військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів третього рівня та знаходиться на фінансовому забезпеченні у Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України, для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року у адміністративній справі №380/14225/22 до забезпечуючого фінансового органу подано заявки для отримання коштів за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення: додаткова заявка №8985 від 15.10.2024 року; (додаток 7) основна заявка №10059 від 07.11.2024 року; (додаток 8) основна заявка №11174 від 06.12.2024 року; (додаток 9) основна заявка №217 від 08.01.2025 року; (додаток 10) основна заявка №1778 від 07.02.2025 року.

Листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04.11.2024 року №220/13/9088 «Щодо фінансування видатків для виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» повідомлено, що у Міністерстві оборони України триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», оскільки виділені асигнування на 2024 рік вичерпано.

Міністерством оборони України, з метою своєчасного забезпечення у 2024 році належних виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, порушено питання перед Міністерством фінансів України, зокрема, щодо збільшення видатків на виконання судових рішень. Станом на 24.02.2025 року кошти за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року у адміністративній справі №380/14225/22 на рахунок військової частини НОМЕР_1 не надходили.

Суд відмічає, що у спірному випадку причиною часткового невиконання судового рішення у справі №380/14225/22 слугували обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення.

У Постанові від 20.05.2021 (справа № 420/5465/18 номер в ЄДРСР 97054899) Верховний Суд вказав, що: " умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин".

При наданні оцінки вжитих позивачем заходів щодо виконання рішення суду не встановлено наявності вини та умислу на навмисне невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/14225/22 боржником.

Отже, суд уважає, що оскаржувана у цій справі постанова від 31.01.2025 ВП №75933465 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №420/5465/18.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Отже, враховуючи неведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському район Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 31.01.2025 ВП№75933465.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна