Справа № 320/37866/24
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року № 320/37866/24

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача Монько О.В., представника відповідача Небесної О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Валентина» (далі позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі відповідач) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 03.05.2024;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 03.05.2024.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ГУ ДПС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Валентина», за результатами якої складений відповідний акт. Зазначив, що не погоджуючись із висновками перевіряючих відповідача викладених у акті перевірки, позивач подав до ГУ ДПС у Київській області заперечення на такий акт та в подальшому, ТОВ «Валентина» отримало від відповідача лист щодо розгляду вказаних заперечень, згідно якого скасовано висновок акту перевірки від 14.03.2024 №16022/10-36-07-12/20620454 з податку на прибуток в сумі 48246,00 грн., в тому числі за 3 квартал 2023 року в сумі 48246,00 грн. в частині порушень підпункту 140.5.51, пункту 140.5 статті 140 ПК України; п. 1, п. 2 розділу висновок акту перевірки, з урахуванням п. 1 листа, викладено в іншій редакції; інші висновки акту перевірки залишено без змін.

Зазначив, що 23.05.2024 позивачем отримані податкові повідомлення-рішення від 03.05.2023 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 2021575,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 1952035,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 69540,00 грн. та від 03.05.2024 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 490663,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 446057,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 44606,00 грн.

На думку позивача, що під час перевірки та розгляді заперечень на акт перевірки відповідач не врахував всіх наданих до перевірки первинних документів, пояснень позивача, не надав належної і повної правової оцінки запереченням позивача, у зв`язку із чим сформував висновки акту перевірки опираючись на власне тлумачення положень законодавства, без належного підтвердження таких висновків відповідними доказами.

Позивач вважає, що враховуючи вищевказане, податкові повідомлення-рішення від 03.05.2024 № та від 03.05.2024 № прийнятті з порушенням норм чинного законодавства України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечував. Зазначив, що підчас проведення планової виїзної перевірки ТОВ «Валентина» перевіряючими було встановлено ряд порушень позивачем податкового законодавства, дані порушення зафіксовані у акті перевірки.

Зазначив, що в охопленому перевіркою звітному періоді ТОВ «Валентина» оформлено взаємовідносини із ризиковими контрагентами, а саме: з ТОВ "НК ФАВОРИТ ОЙЛ" з операції з придбання дизпалива ДТ-3-К5, сорт F, дизпаливо ДТ-Л-К5, сорт С, бензину АИ-92-К5-Евро на загальну суму 1628204,4 грн., в тому числі ПДВ 271367,4 грн. та з ТОВ "ВДАЛА" з операції придбання: Бензин автомобільний неетильований АИ-95-К5-Евро, Бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, Бензин автомобільний А-95-Євро5- Е5. Бензин авт. А-92-Євро5-Е5 (не міст.етанолу) на загальну суму 11219879,00 грн., в тому числі ПДВ 203313,20 грн.

Вказав, що у ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі потужності, складські приміщення, транспортні засоби, тощо, при взаємовідносинах з ТОВ «Валентина» наявні ознаки відсутності факту реального здійснення господарської діяльності та відбувається здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, та які не мають реального характеру. Так, у зв`язку з вищевикладеним, досліджені в ході перевірки первинні документи не підтверджують фактичне придбання товарів, не створюють наслідків для податкового обліку і податкові накладні не можуть бути підставою для формування податкового кредиту ТОВ «ВАЛЕНТИНА» по взаємовідносинах із ТОВ "НК ФАВОРИТ ОЙЛ».

Зазначив, що проаналізувавши закупку товару і його доставку від ТОВ «ВДАЛА» до ТОВ «Валентина» виявлено у контрагентів, задіяних у ланцюгу поставки відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі потужності, офісні, складські приміщення, транспортні засоби, тощо, що є ознаками відсутності факту реального здійснення господарської діяльності та відбувається здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, та які не мають реального характеру. Вказав, що здійснення операцій, які в свою чергу не мають необхідного документального підтвердження, а саме придбання товарів у ТОВ «ВДАЛА», у якого відсутнє законне введення товару в обіг та руху активу, вказує на отримання ТОВ «Валентина» товарів, як з джерела невідомого походження. Вищенаведене по суті засвідчує безоплатне одержання товарів ТОВ «Валентина» та на підставі п.5 ПСБО 15 «Дохід» визнається доходом. Сам факт перерахування ТОВ «Валентина» коштів ТОВ «ВДАЛА» за відсутністю реального постачання (походження) останнім товару/послуг не може враховуватись в бухгалтерському обліку.

Відповідач вважає, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ та його подальше бюджетне відшкодування, проте позивачем не надано жодного доказу, що ним здійснено заходи пов`язані з розумною обачністю при здійсненні господарських операцій з контрагентами.

Вказав, що ТОВ «Валентина» до складу витрат (рах. 93 «Витрати на збут») за 2022 рік, в тому числі за 1 квартал 2022 року, безпідставно віднесено орендну плату автозаправного комплексу АЗК AVIA за попередні періоди на загальну суму 7260000 грн., в результаті чого завищено витрати і занижено фінансовий результат до оподаткування за 2022 рік, в тому числі за 1 квартал 2022 року на 7260000 грн., що є порушенням вимог п. 44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, п.1, п.2, п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996/ХІV (із змінами).

Також вказав, що позивачем до перевірки був наданий Договір оренди нежитлового приміщення від 29.09.2019 укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Валентина», який не містив підпису «директора Василя Сліпого», проте до суду наданий вказаний договір з таким підписом. Крім того, у актах надання послуг №1 від 03.01.2022 та №2 від 05.01.2022, які долученні до позовної заяви, наявні підписи керівника ТОВ «Валентина» Сліпим В.А., але під час здійснення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Валентина» дані документи керівником не були підписані, а лише завірені печаткою. Таким чином, вбачається, що позивачем здійснювалося виправлення документів після проведення перевірки.

Зазначив, що у вказаному в договорі оренди нежитлового приміщення міститься банківські рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , проте такі рахунки відкрито 19.01.2021, тому вважає, що вони ніяк не могли бути зазначеними у договорі від 29.09.2019.

Таким чином, на думку відповідача, у позивача відсутні первинні документи, які дають право на формування вказаних вище витрат.

Відповідач також вважає, що ТОВ «Валентина» безпідставно віднесено до витрат на збут суму 146274,00 грн., в результаті чого завищено витрати і занижено фінансовий результат до оподаткування за 2023 рік, в тому числі за 2 квартал 2023 року та відповідно півріччя 2023 року на 146274,00 грн., та є порушенням вимог п. 44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, п.4, п.19 П(С)БО16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318.

Вказав, що відповідно до договору оренди від 20.04.2023 №20/04/23 ТОВ «Валентина» орендує у ТОВ «НВК Груп», що не є платником податку на додану вартість, нежитлові будівлі газозаправної автомобільної станції (ГАЗС) з автомобільним газозаправним пунктом загальною площею 13,5 кв. метрів. Орендна плата щомісячно становить в національній валюті розміром еквівалентном 3000 доларів США по курсу НБУ на момент сплати. У періоді, що перевіряється, ГАЗС не здійснювала діяльність через відсутність ліцензії. Так, в бухгалтерському обліку дана операція відображена по Д-ту рахунка 93 «Витрати на збут» К-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 146274,15 грн. у 2023 році (2 квартал 2023 року). Згідно платіжної інструкції від 28.04.2023 №2892 на суму 146274,15 грн. без ПДВ, ТОВ «Валентина» здійснено оплату послуг оренди ТОВ «НВК Груп», проте акт наданих послуг для перевірки не надавався.

Також відповідач зазначив, що в періоді, що перевірявся, ТОВ «Валентина» надано благодійну допомогу у 2022 році на загальну суму 489237,4 грн. (1 квартал - 255000 грн., 2 квартал 2022 - 234237,40 грн.). В бухгалтерському обліку за період з 01.01.2017 по 30.09.2023 дані операції відображені: Д-т 94 «інші витрати операційної діяльності» - К-т 311 «Поточні рахунки в національній валюті» на суму 375000 грн., в тому числі за 1 квартал 2022 року - 255000 грн., 2 квартал 2022 року- 120000 грн.; Д-т 94 «інші витрати операційної діяльності» - К-т 203 «Паливо» на суму 114237.40 грн., в тому числі за 1 квартал 2022 року - 114237,40 грн.

Стверджує, що ТОВ «Валентина» в порушення п.п.140.5.9 п. 140.5 ст. 140 розділу ІІІ ПК України занижено р.3.1.9 «Сума коштів або вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг (крім неприбуткової організації, яка є об`єднанням страховиків, якщо участь страховика у такому об`єднанні є умовою проведення діяльності такого страховика відповідно до закону, та неприбуткових організацій, до яких застосовуються положення підпункту 140.5.14 пункту 140.5 статті 140 розділу III ПК України) у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року (підпункт 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 розділу III ПК України)» додатку РІ до податкових декларацій з податку на прибуток за 2022 рік, в тому числі за 1 квартал 2022 року та півріччя 2022 року та відповідно занижено фінансовий результат за 2022 рік на загальну суму 472630,00 грн. (489237,40 грн. - 16607,60 грн.), в тому числі за 1 квартал 2022 на 238392,00 грн., півріччя 2022 року на 472630,00 грн., в тому числі за 2 квартал 2022 року на 234237,00 грн.

Вказав, що позивач надав платіжні доручення №3701 від 01.03.2022, в якому зазначено про перерахування коштів на допомогу Збройним Силам України до Національного банку України та №4060 від 06.06.2022, в якому зазначено про призначення платежу на благодійну допомогу на покупку авто для ЗСУ, хоча зміни до пунктів ПК України, на які посилається позивач, були внесені лише Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України на інших законодавчих актів України щодо дії норм та період дії воєнного стану №2120-ІХ від 15.03.2022, а також Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України на інших законодавчих актів України щодо дії норм та період дії воєнного стану №2173-ІХ від 01.04.2022, а саме після слів для потреб забезпечення оборони держави доповнити словами та наданої гуманітарної допомоги з дотримання вимог законодавства України про гуманітарну допомогу.

Таким чином, відповідач вважає, що товариством дійсно занижено показники рядка 03 Декларації Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (різниці на які збільшується фінансовий результат), адже зміни, які були внесені до ПК України, на які посилається позивач, прийняті пізніше, аніж складені платіжні доручення.

Відповідач вважає, що вищевказане підтверджує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та винесеними відповідно до вимог чинного законодавства, а тому не можуть бути скасованими.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій проти доводів відповідача заперечував та наголосив на тому, що наявні первинні документи підтверджують фактичне придбання товарів в ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» та ТОВ «ВДАЛА» (договори, видаткові накладні та банківські виписки), перевезення товару (ТТН) та подальшу реалізацію придбаного товару (z-звіти), зміну майнового стану, ділову мету та відповідно створюють наслідки для податкового обліку. До того ж під час перевірки встановлено імпортерів товару та виробників товару, про що міститься інформація у акті перевірки. Наголосив на тому, що під час перевірки у посадових осіб ГУ ДПС у Київській області не було жодних зауважень до первинних документів, які надавалися до перевірки. Вказав, що твердження щодо нереальності господарських операцій перевіряючих (відображено у акті перевірки) полягали: у наявності кримінального провадження стосовно ТОВ «ФАВОРИТ ОЙЛ», яке не було і не є контрагентом позивача; відсутності у ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» та ТОВ «ВДАЛА» основних фондів, технічного персоналу, виробничих потужностей, складських приміщень, транспортних засобів, тощо.

Водночас відповідачем не враховується те, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, матеріально-технічної бази, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку (позивача), матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, оскільки залучення інших субпідрядників (працівників чи організацій) є можливим за умовами укладених між вказаними вище контрагентами та третіми особами відповідних договорів.

Зазначив, що відповідач у відзиві на позовну заяву вказує на те, що у наданих до перевірки товарно-транспортних накладних містяться недоліки, що, на думку відповідача, свідчить про нереальність господарських операцій з вказаними вище контрагентами, а саме у таких товарно-транспортних накладних не вказано час прибуття до вантажоодержувача, дату і час виїзду від вантажоодержувача та вказані один і той самий вантажний автомобіль та один й той самий причіп. На думку позивача, не зазначення у товарно-транспортних накладних вказаних даних не може свідчити про безтоварність господарської операції, та вказане підтверджується і судовою практикою. Отже, зауваження до товарно-транспортних накладних є необ`єктивними, не відповідають дійсності та спростовуються змістом самих товарно-транспортних накладних. Позивач вказав, що відповідач також у своєму відзиві на позовну заяву зазначає, що з наданих до перевірки видаткових накладних неможливо ідентифікувати особу, яка відвантажила товар. Разом з тим, у таких видаткових накладних під місцем для підпису в графах відвантажив(ла) та отримав(ла) міститься наступна інформація «Директор ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 » відповідно. Таким чином, інформація, яка викладена відповідачем у відзиві, не відповідає дійсності. Вважає, що наявні первинні документи підтверджують фактичне придбання товарів у ТОВ «ФАВОРИТ ОЙЛ ГРУП» і ТОВ «ВДАЛА» та відповідно створюють наслідки для податкового обліку.

Позивач стверджує, що в акті перевірки контролюючий орган підтвердив обставини руху, придбаного, за спірними видатковими накладними, товару, не заявивши, при цьому, жодних зауважень щодо дефектності первинних бухгалтерських документів.

Також позивач вказав, що відповідач у відзиві зазначається, що Договір оренди нежитлового приміщення від 29.09.2019, який укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Валентина» містить банківські рахунки, які були відкритті пізніше, аніж був підписаний договір. Позивач зазначив, що у зв`язку з внутрішнім переміщенням документації, в т.ч. переміщенням у зв`язку із з початком повномасштабного вторгнення, частково було втрачено таку документацію, зокрема, за період діяльності позивача з 01.01.2017 по 30.09.2023. Так, документальна планова виїзна перевірка була перенесена наказом, прийнятим відповідачем, у зв`язку з необхідністю відновлення позивачем документів за період діяльності з 01.01.2017 по 30.09.2023 з метою встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до дати відновлення та надання документів до перевірки, але не пізніше 23.02.2024 (включно). В подальшому, позивачем надано ГУ ДПС у Київській області лист №27/11-2 від 27.11.2023 до якого додано копію талон-повідомлення єдиного обліку №3093 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. Таким чином, контролюючому органу було відомо про втрату первинних документів товариства. Зауважив, що в період призупинення податкової перевірки позивачем відновлювалися документи, в тому числі щодо відносин з ФОП ОСОБА_1 (договори та акти), у зв`язку з чим до договору оренди нежитлового приміщення від 29.09.2019 помилково було внесено банківські реквізити, які було відкрито пізніше дати підписання договору.

Позивач щодо суми кошів та товарів, які перераховані/передані ЗСУ та іншим військовим формуванням для потреб забезпечення оборони держави, а також надання гуманітарної допомоги благодійним організаціям і перерахування коштів НБУ на спеціальний рахунок вказав, що у відзиві не спростовано те, що всі операції, пов`язані з наданням позивачем гуманітарної допомоги, відповідають умовам, які визначені у п.п. 69.6 п. 69 підрозділу 10 розділі XX ПК України та відповідно коригування фінансового результату, відповідно до п.п. 140.5.9 п. 140.5 ст. 140 ПК України, на вказані суми не проводяться.

Зауважив, що на дату подання податкової звітності (податкових декларацій за 2022 рік (квартал, півріччя)) діяла редакція п.п. 69.6 п. 69 підрозділу 10 розділі XX ПК України, яка визначала, що коригування на суми кошів та товарів, які перераховані/передані ЗСУ та іншим військовим формуванням для потреб забезпечення оборони держави, а також надання гуманітарної допомоги благодійним організаціям і перерахування коштів НБУ на спеціальний рахунок не проводяться, згідно з пп. 69.6 п. 6 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому наголосив на тому, що оскаржувані податкові повідомлення рішення є правомірними та винесеними відповідно до вимог чинного законодавства України. Зазначив, що позивачем не було надано належних первинних документів, які би спростували висновки перевіряючих, які викладенні в акті перевірки та на підставі яких винесенні оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Протокольною ухвалою від 30.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити даний адміністративний позов.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Київській області, на підставі ст.ст. п.п. 75.1.2, п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82, п.п. 69.35 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, п. 2, ч. 1 ст. 13, п.п. 923 п.9 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», прийнято наказ від 23.10.2023 №2148-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» (податковий номер 20620454)», яким визначено провести документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» з 21.11.2023 тривалістю 10 робочих днів.

У вказаному наказі зазначено, що перевірку провести за період діяльності з 01.01.2017 по 30.09.2023 з метою встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до вимог п. 44.5 ст. 44 ПК України та у зв`язку з подання позивачем повідомлення про втрату первинних документів від 24.11.2023 №24/11-1, відповідачем прийнято наказ від 28.11.2023 №2360-п «Про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» (податковий номер 20620454)», яким перенесено терміни проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» (податковий номер 20620454, 09423, Київська обл., Ставищенський р-н, с. Сніжки, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 1 Ж) за період діяльності з 01.01.2017 по 30.09.2023 з метою встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до дати відновлення та надання документів до перевірки, але не пізніше 23.02.2024 (включно).

Наказом ГУ ДПС у Київській області від 27.02.2024 №503-п «Про продовження строків проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» (податковий номер 20620454)» продовжено строк проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентина» (податковий номер 20620454), вул. 40-річчя Перемоги, буд. 1 Ж, с. Сніжки, Білоцерківський р-н, Київська обл., 09423 з 01.03.2024 року, на 5 робочих днів.

За результатами документальної планової виїзної перевірки складено Акт від 14.03.2024 №16022/10-36-07-12/20620454 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Валентина» ()» (далі - Акт перевірки).

16.04.2024 ТОВ «Валентина» подано заперечення на вищевказаний Акт перевірки та в подальшому отримало від ГУ ДПС у Київській області лист №4581/12/10-36-07-12 від 30.04.2024 «Про розгляд заперечень», згідно якого скасовано висновок акту перевірки від 14.03.2024 №16022/10-36-07-12/20620454 з податку на прибуток в сумі 48246,00 грн., в тому числі за 3 квартал 2023 року в сумі 48246,00 грн. в частині порушень підпункту 140.5.51, пункту 140.5 статті 140 ПК України; п. 1, п. 2 розділу висновок акту перевірки, з урахуванням п. 1 листа, викладено в іншій редакції; інші висновки акту перевірки залишено без змін.

Так, 23.05.2024 ТОВ «Валентина» отримано податкові повідомлення-рішення:

- від 03.05.2023 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 2021575,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 1952035,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 69540,00 грн.;

- від 03.05.2023 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 490 663 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 446057,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 44606,00 грн.

Надалі, 05.06.2024 позивач через скриньку, яка розміщена у ДПС України, подано скаргу на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 03.05.2024 № та від 03.05.2024 № (вх. ДПС №22569/6 від 05.06.2024).

02.07.2024 відбувся розгляд матеріалів скарги в режимі відеоконференції. Під час розгляду матеріалів скарги, представники Державної податкової служби України повідомили, що платник податків має можливість подати доповнення до скарги, оскільки строк розгляду скарги завершується 03.08.2024.

Так, 12.07.2024 позивачем через скриньку, яка розміщена у ДПС України, подано доповнення до скарги на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 03.05.2024 № та від 03.05.2024 № (вх. ДПС №27139/6 від 12.07.2024).

За результатами розгляду матеріалів скарги Державна податкова служба України прийняла рішення про результати розгляду скарги від 12.07.2024 №21383/6/99-00-06-01-01-06. Згідно вказаного рішення ДПС України залишила без змін вказані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області, а скаргу - без задоволення.

Позивач вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Приписами підпункту 19.1-1.1.1 п. 19-1 ст. 19 ПК України Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Під час здійснення планових перевірок платників податків, які є фінансовими агентами, предметом перевірки також є дотримання фінансовими агентами вимог статті 39-3 цього Кодексу.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Приписами п.п. 77.4,77.6-77.9 статті 77 ПК України унормовано, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 14.1.36 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Положеннями пункту 44.2 статті 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема, превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі.

Наведені норми підтверджують висновок про те, що первинні документи для цілей оподаткування повинні містити відомості про факти реальної підприємницької та іншої діяльності, які впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Згідно з абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із визначеннями, наданими у статті 1 зазначеного Закону:

зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди;

фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства;

витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками);

доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників);

Абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (в редакції, чинній на час укладення угод) визначено, що господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

З аналізу викладених норм слідує, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Статтею 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання, яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 ПК України).

Відповідно до Акту перевірки, з урахуванням відповіді Головного управління ДПС у Київській області від №4581/12/10-36-07-12 від 30.04.2024 «Про розгляд заперечення», що є невід`ємною частиною Акту перевірки, «Перевіркою ТОВ «Валентина» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства встановлено порушення:

- п. 1, п. 2, п. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999року №996/ХІУ (зі змінами), п. 5 та п. 7 П(С)БО №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, п. 44.1 ст. 44, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.2 ст. 138, пп. 140.5.11 п. 140.5 ст. 140, п.п. 140.5.9 п. 140.5 ст. 140 ПК України занижено податок на прибуток на загальну суму 1952035 грн., в т.ч. за: - 2017рік на 30914 грн.,

- 2018 рік на 263804 грн. (2 квартал 2018-82934 грн., півріччя 2018-82934 грн., 3 квартал 2018 - 32248 грн., 3 квартали 2018 року - 115182 грн., 4 квартал 2018 року - 148622);

- 2018 рік на 21793 7 грн. (2 квартал 2019-26533 грн., півріччя 2019- 26533., З квартали 2019року - 26533 грн., 4 квартал 2019 - 191404 грн);

- 2019 рік на 21793 7 грн. (2 квартал 2019-26533 грн., півріччя 2019- 26533 грн., З квартали 2019 року - 26533 грн., 4 квартал 2019- 191404 грн);

- 2022 рік на 1403699 грн. (1 квартал 2022- 1366284 грн., 2 квартал 25590 грн., півріччя 2022 - 1391874 грн., 3 квартал 2022 - 76 грн., 3 квартали 2022 року - 1391950 грн., 4 квартал 2022 - 11749 грн.;

- 3 квартали 2023 року на 35681 грн. (1 квартал 2023- 1391 грн., 2 квартал 2023 - 32820 грн., півріччя 2023- 34211 грн., 3 квартал 2023 - 14 70 грн.)».

Згідно змісту Акту перевірки відповідач дійшов вказаного висновку, що позивач допустив порушення податкового законодавства, які відображені в п. 3.1.1.1 розділу III Акту перевірки, зокрема позивачем:

1) занижено показники рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності»;

2) занижено показники рядка 03 Декларацій «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України».

Вказане вище стало підставою для винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 03.05.2024 № (Форма Р), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 2021575,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 1952035,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 69540,00 грн.

Також, відповідно до Акту перевірки, з урахуванням відповіді Головного управління ДПС у Київській області від №4581/12/10-36-07-12 від 30.04.2024 «Про розгляд заперечення», що є невід`ємною частиною Акту перевірки, «Перевіркою ТОВ «ВАЛЕНТИНА» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства встановлено порушення: 3) п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПКУ занижено податок на додану вартість на загальну суму 4 74681 грн., в т.ч. за січень: 2017 на суму 28624 грн., квітень 2018 на суму 46499 грн, травень 2018 на суму 30292 грн., за вересень 2018 на суму 29859 грн., за жовтень 2018 на суму 137613 грн., за квітень 2019 на суму 7568 грн. та за травень 2019 на суму 17000 грн., за жовтень 2019 на 103682 грн., грудень 2019 на 73544 грн. та завищення від ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та судом податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд. 21) станом на 30.09.2023 р. на суму 95 грн. З врахуванням вимог пункту 102.1 статті 102 ПКУ встановлено завищення ТОВ «Валентина» податкового кредиту на загальну суму 446057 грн., в т.ч. за: квітень 2018 на суму 46499., травень 2018 на суму 30292 грн., вересень 2018 на суму 29859 грн., за жовтень 2018 на суму 137613 грн., за квітень 2019 на суму 7568 грн., травень 2019 на суму 17000 грн., жовтень 2019 на 103682 грн., грудень 2019 на 73544 грн».

Зі змісту Акту перевірки вбачається, що відповідач дійшов висновку, що наявні первинні документи не підтверджують реальність господарських операцій, фактичне придбання товарів, не створюють наслідків для податкового обліку і податкові накладні не можуть бути підставою для формування податкового кредиту ТОВ «ВАЛЕНТИНА» по відносинах з ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» () та з ТОВ «ВДАЛА» ().

Так, вказане вище стало підставою для винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 03.05.2024 № (Форма Р), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), на 490663,00 грн., з яких 446057,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 44606,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як вбачається з Акту перевірки, посадові особи відповідача проаналізували і дослідили договори, які укладені позивачем з ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» та ТОВ «ВДАЛА», а також видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, виписки з рахунків, інші документи, та дійшли висновку, що наявні у позивача первинні документи не підтверджують фактичне придбання товарів та не створюють наслідків для податкового обліку по взаємовідносинах з ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» та ТОВ «ВДАЛА».

Судом встановлено, щодо висновків, що документи не підтверджують фактичне придбання товарів та не створюють наслідків для податкового обліку по взаємовідносинах з ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» та ТОВ «ВДАЛА» посадові особи відповідача дійшли, у зв`язку з тим, що:

1) ТОВ «ФАВОРИТ ОЙЛ» () порушено кримінальне провадження» (сторінки 13-14 Акту перевірки).

Разом з тим, судом встановлено, що ТОВ «ФАВОРИТ ОЙЛ» () не є контрагентом позивача.

При цьому, суд зазначає, що факт порушення кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), грошові кошти, незважаючи нате, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства (висновок наведено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.11.2019 по справі №826/16304/17 та у постанові від 28.05.2019 по справі № 826/15112/16).

2) у ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі потужності, складські приміщення, транспорті засоби, тощо, при взаємовідносинах з ТОВ «Валентина» наявні ознаки відсутності факту реального здійснення господарської діяльності та відбувається здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, та які не мають реального характеру (сторінка 14 Акту перевірки).

3) при аналізі закупки товару і його доставка від ТОВ «ВДАЛА» до ТОВ «Валентина» виявлено у контрагентів, задіяних у ланцюгу поставки відсутні основні фонди, технічних персонал, виробничі потужності, офісні, складські приміщення, транспорті засоби, тощо, що є ознаками відсутності факту реального здійснення господарської діяльності та відбувається здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, та які не мають реального характеру (сторінка 23 Акту перевірки).

З даного приводу суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, матеріально-технічної бази, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, оскільки залучення інших субпідрядників (працівників чи організацій) є можливим за умовами укладених між вказаними вище контрагентами та третіми особами відповідних договорів.

Так, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням/продажем товарів (робіт, послуг). Порушення певним продавцем товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Аналогічний правовий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16.04.2019 у справі №804/6909/17 та від 21.02.2020 у справі №815/253/16.

Верховний Суд в постанові від 23.10.2018 у справі №815/2946/13-а (№К/9901/4496/18) зазначив, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

При цьому, статтею 61 Конституції України встановлено індивідуальний характер відповідальності, що виявляється і у персональній відповідальності кожного платника податку за ведення податкового обліку.

Так, згідно зі статей 46-49 ПК України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення ведення податкового обліку.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 23 рішення у справі Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Таким чином, висновок щодо заниження показники у рядку 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 2848084,00 грн, обумовлюється наявність кримінального провадження стосовно третьої особи, яка немає жодного відношення до позивача, та припущеннями щодо недостатньої кількості у контрагента основних засобів, трудового ресурсу тощо, для самостійного виконання договірних зобов`язань.

Суд зазначає, що реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Також, відповідно до вимог чинного законодавства України, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції.

Так, на момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача - ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» () та ТОВ «ВДАЛА» () не були визнані банкрутами, відомості про них наявні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та такі підприємства зареєстровані платниками податку на додану вартість. Іншого доведено не було. Таким чином, зазначені підприємства не мали дефектів у своєму правовому статусі та мали право укладати правочини та вчиняти інші юридично значимі дії.

Суд також щодо господарських відносин позивача із контрагентом з ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» () зазначає таке.

Так, відповідачем під час перевірки встановлено, що ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» () реалізований товар позивачу імпортувало з Республіки Білорусь, тобто відповідачем встановлено походження реалізованого ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» товару (вказана інформація відображена на сторінці 12 Акту перевірки).

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» (Постачальник) та ТОВ «ВАЛЕНТИНА» (Покупець) укладено Договір №НК-139 від 09.07.2015

Відповідно до п. 1.1. До говору №НК-139 від 09.07.2015 Постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти й оплатити нафтопродукти (далі - «Товар») на умовах, викладених у Договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується в Додатках та/або розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на Товар, які оформлюються на кожну окрему партію Товару.

Згідно з п. 1.2.1 Договору №НК-139 від 09.07.2015 умови поставки: FСА, (Інкотермс-2010): м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18.

Пунктом 1.3. Договору №НК-139 від 09.07.2015 визначено, що номенклатура Товару, його кількість та ціна встановлюються за домовленістю Сторін та зазначаються в додатках, розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на Товар, які складають невід`ємну частину Договору.

Відповідно до п. 7.1. Договору №НК-139 від 09.07.2015 покупець зобов`язується оплатити Товар на умовах 100% попередньої оплати Партії Товару якщо інше не передбачено Сторонами в Додатках до даного Договору. У випадках якщо Товар буде поставлено покупцю без попередньої оплати його вартості, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику вартість Товару протягом одного банківського дня з моменту його отримання.

Згідно з п. 12.6 Договору №НК-139 від 09.07.2015 договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і проставленням печаток Сторін та діє до кінця календарного року, в якому він був підписаний.

Відповідно до п. 12.6.1. Договору №НК-139 від 09.07.2015 цей договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії ні від однієї зі Сторін не надійшло письмового повідомлення про бажання припинити договірні відносини.

Так, поставка товару ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» позивачу підтверджується:

1) 29.10.2018 дизпаливо ДТ-3-К5, сорт F у кількості 19150,00 л на суму 564848,40 грн (з яких ПДВ 47707,40 грн):

- видатковою накладкою №РН-291011 від 29.10.2018;

- товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №ТТН-0003627 від 29.10.2018 (пункт навантаження: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18; пункт розвантаження: м. Тетіїв);

- податковою накладною від 29.10.2018 №327.

Оплата придбаного товару підтверджується випискою з рахунку товариства за 31.10.2018;

2) 24.10.2019 бензин АИ-92-К5-Евро у кількості 22260,00 л на суму 465323,04 грн (з яких ПДВ 77553,84 грн):

- видатковою накладною №РН-241004 від 24.10.2019;

- товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) №ТТН-0004530 від 24.10.2019 (пункт навантаження: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18; пункт розвантаження: м. Тетіїв, вул. Будьонного, 85-А), №ТТН-0004532 від 24.10.2019 (пункт навантаження: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18; пункт розвантаження: с. Черепин, вул. Тетіївська) та №ТТН-0004531 від 24.10.2019 р. (пункт навантаження: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18; пункт розвантаження: м. Тетіїв, вул. Кірова, 67-Е);

- податковими накладними від 23.10.2019 №336 та від 24.10.2019 №359.

Оплата придбаного товару підтверджується виписками з рахунку товариства за 23-24.10.2019;

3) 24.10.2019 дизпаливо ДТ-Л-К5, сорт С у кількості 7360,0 л на суму 156768,00 грн (з яких ПДВ 26128,00 грн):

- видатковою накладкою №РН-241003 від 24.10.2019;

- товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №ТТН-0004533 від 24.10.2019 (пункт навантаження: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18; пункт розвантаження м. Тетіїв, вул. Кірова, 67-Е);

- податковою накладною від 24.10.2019 р. №359.

Оплата придбаного товару підтверджується виписками з рахунку товариства за 23-24.10.2019;

4) 13.12.2019 бензин АИ-92-К5-Евро у кількості 16860,0 л на суму 335446,56 грн (з яких ПДВ 55907,76 грн):

- видатковою накладкою №РН-131235 від 13.12.2019;

- товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) №ТТН-0005845 від 13.12.2019 (пункт навантаження: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18; пункт розвантаження: м. Тетіїв, вул. Кірова, 67-Е) та №ТТН-0005844 від 13.12.2019 (пункт навантаження: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18; пункт розвантаження: м. Тетіїв, вул. Будьонного, 85-А);

- податковою накладною від 13.12.2019 №217.

Оплата придбаного товару підтверджується випискою з рахунку товариства за 13.12.2019;

5) 13.12.2019 дизпаливо ДТ-3-К5, сорт F у кількості 5400,0 л на суму 105818,40 грн (з яких ПДВ 17636,40 грн):

- видатковою накладкою №РН-131236 від 13.12.2019;

- товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №ТТН-0005843 від 13.12.2019 (пункт навантаження: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18; пункт розвантаження: м. Тетіїв, вул. Будьонного, буд. 85-А);

- податковою накладною від 13.12.2019 №217.

Оплата придбаного товару підтверджується випискою з рахунку товариства за 13.12.2019.

Згідно з даними бухгалтерського обліку, відповідно до Оборотно-сальдової відомості по рахунку за січень 2017 р. - вересень 2023 р. та картки рахунку 361 за січень 2017 р. - вересень 2023 р. відображено надходження товарів за Договором №НК-139 від 09.07.2015 р. на загальну суму 1628204,40 грн.

В подальшому придбаний у ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» () був реалізований на автозаправних станціях: м. Тетіїв, вул. Ак. Байраківського (колишня назва Будьонного), буд. 85А (АЗС №1); м. Тетіїв, вул. Володимирська (колишня назва Кірова), буд. 67Е (АЗС №2); с. Сніжки (АЗС №3), що підтверджується копіями Z-звітів.

Окрім цього, товар (бензин А-92) у кількості 5400 л був поставлений Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «ЧЕРЕПИН», що підтверджується видатковою накладною №1744 від 25.10.2019 та товарно-транспортною накладною №ТТН-0004532 від 24.10.2019 (пункт навантаження: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18; пункт розвантаження: с. Черепин, вул. Тетіївська) .

Отже, наявні первинні документи підтверджують фактичне придбання товарів в ТОВ «НК ФАВОРИТ ОИЛ», зміну майнового стану, ділову мету та відповідно створюють наслідки для податкового обліку.

Щодо господарських відносини позивача із контрагентом з ТОВ «ВДАЛА» (), суд зазначає таке.

Посадовими особами відповідача під час перевірки встановлено ланцюг придбання товару ТОВ «ВДАЛА» (). Так, ТОВ «ВДАЛА» реалізований товар позивачу придбало у ТОВ «Нітроінвест» та ПАТ «Укртатнафта», яке є виробником (вказана інформація відображена на сторінках 20-22 Акту перевірки).

Судом встановлено, що між ТОВ «ВДАЛА» (Постачальник) та ТОВ «ВАЛЕНТИНА» (Покупець) укладено договір №04-22/1В від 20.04.2016 поставки нафтопродуктів.

Відповідно до п. 1.1 Договору №04-22/1В від 20.04.2016 Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити нафтопродукти, іменовані надалі - Товар, відповідно до умов цього Договору й Додатків до нього. Додатки до Договору є невід`ємною частиною.

Згідно з п. 1.2 Договору №04-22/1В від 20.04.2016 номенклатура, кількість й ціна Товару визначаються Сторонами в рахунку-фактурі до цього Договору.

Пунктом 9.1 Договору №04-22/1В від 20.04.2016 визначено, що цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2016, а в частині розрахунків до його повного проведення. У випадку, якщо жодна зі Сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити даний Договір за 1 (один) місяць до його закінчення, даний Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.

Так. поставка товару ТОВ «ВДАЛА» підтверджується:

1) 11.04.2018 бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 у кількості 9290,0 л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 2030, л на загальну суму 278993,04 грн (з яких ПДВ 46498,84 грн):

- рахунок-фактурою №СФ-0000143 від 11.04.2018;

- видатковою накладкою №РН-0000147 від 11.04.2018;

- податковою накладною від 11.04.2018 №16.

Оплата придбаного товару підтверджується виписками з рахунку товариства за 25.04.2018, 02-04.05.2018, 07.05.2018;

2) 07.05.2018 бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 (не міст.етанолу) у кількості 8263,0 л на загальну суму 181752,95 грн (з яких ПДВ 30292,16 грн):

- видатковою накладкою №РН-0000190 від 07.05.2018;

- товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №190 від 07.05.2018 р. (пункт навантаження: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 31 А; пункт розвантаження: Київська обл., м. Тетіїв);

- податковою накладною від 07.05.2018 №11;

Оплата придбаного товару підтверджується виписками з рахунку Товариства за 15.05.2018, 21.05.2018, 22.05.2018, 24.05.2018, 30.05.2018, 08.06.2018;

3) 21.09.2018 бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 у кількості 5050,0 л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 2035,0 л на загальну суму 179152,50 грн (з яких ПДВ 29858,75 грн):

- видатковою накладкою №РН-0000404 від 21.09.2018;

- товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №404 від 21.09.2018 (пункт навантаження: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 31А; пункт розвантаження: Київська обл., м. Тетіїв);

- податковою накладною від 21.09.2018 №30.

Оплата придбаного товару підтверджується виписками з рахунку Товариства за 04.10.2018, 05.10.2018, 25.10.2018;

4) 04.10.2018 бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 у кількості 4715,0 л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 4735,0 л на загальну суму 260827,92 грн (з яких ПДВ 43471,32 грн):

- рахунок-фактурою №СФ-0000440 від 04.10.2018;

- видатковою накладкою №РН-0000448 від 04.10.2018;

- товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №448 від 04.10.2018 (пункт навантаження: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 31 А; пункт розвантаження: Київська обл., м. Тетіїв);

- податковою накладною від 04.10.2018 №18.

Оплата придбаного товару підтверджується виписками з рахунку товариства за 16.10.2018, 09.11.2018, 14.11.2018, 19.11.2018, 20.11.2018;

5) 03.04.2019 бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 2000,0 л на загальну суму 45408,00 грн (з яких ПДВ 7568,00 грн):

- видатковою накладкою №РН-0000057 від 03.04.2019;

- товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №57 від 03.04.2019 р. (пункт навантаження: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 31А; пункт розвантаження: Київська обл., м. Тетіїв);

- податковою накладною від 03.04.2019 №2.

Оплата придбаного товару підтверджується випискою з рахунку товариства за 23.05.2019.

6) 30.05.2019 бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 у кількості 2000,0 л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 2 000,0 л на загальну суму 102000,00 грн (з яких ПДВ 17000,00 грн):

7) видатковою накладкою №РН-0000132 від 30.05.2019;

8) товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №132 від 30.04.2018 (пункт навантаження: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 31А; пункт розвантаження: Київська обл., м. Тетіїв);

9) податковою накладною від 30.05.2019 №29.

Оплата придбаного товару підтверджується випискою з рахунку товариства за 16.07.2019.

Згідно з даними бухгалтерського обліку, відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку за січень 2017 р. - вересень 2023 р. та картки рахунку 361 за січень 2017 р. - вересень 2023 р. відображено надходження товарів за Договором №04-22/1В від 20.04.2016 на загальну суму 1048134,41 грн.

В подальшому придбаний у ТОВ «ВДАЛА» () був реалізований на автозаправних станціях: м. Тетіїв, вул. Ак. Байраківського (колишня назва Будьонного), буд. 85А (АЗС №1); м. Тетіїв, вул. Володимирська (кол. Кірова), буд. 67Е (АЗС №2), що підтверджується /-звітами.

Отже, наявні первинні документи підтверджують фактичне придбання товарів у ТОВ «ВДАЛА» та відповідно створюють наслідки для податкового обліку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що документи, складені за результатами проведених господарських операцій з вищезазначеними контрагентами - ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» та ТОВ «ВДАЛА», містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт передання паливно-мастильних матеріалів.

Таким чином, наявними первинними документами підтверджується, що предметом здійснення господарських операцій було придбання товарів, а саме: паливно-мастильних матеріалів в асортименті. А твердження перевіряючих щодо «невідомого походження товарів», «нереальність господарських операцій» тощо є безпідставними та спростовуються наявними у первинними документами.

Враховуючи викладене вище, свідчить, що висновок перевіряючих про те, що Позивачем занижено показники в рядку 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 2848084,00 грн., є безпідставним та спростовується наявними первинними документами.

Також судом встановлено, що господарські операції між позивачем та ТОВ «НК ФАВОРИТ ОІЛ» і ТОВ «ВДАЛА» спричинили реальні зміни майнового стану позивача, що підтверджуються документально, та відповідно надавало право останньому формувати витрат та податковий кредит.

Суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування сум витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Отже, товариством не порушено п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, не занижено податок на додану вартість на загальну суму 474681,00 грн., в т.ч. за: січень 2017 на суму 28624,00 грн., квітень 2018 на суму 46499,00 грн, травень 2018 на суму 30292,00 грн., за вересень 2018 на суму 29859,00 грн., за жовтень 2018 на суму 137613,00 грн., за квітень 2019 на суму 7568,00 грн. та за травень 2019 на суму 17000,00 грн., за жовтень 2019 на 103682,00 грн., грудень 2019 на 73544,00 грн. та відповідно не завищено ТОВ «Валентина» податкового кредиту на загальну суму 474681,00 грн., тому перевіряючі відповідача безпідставно та необґрунтовано у Акті перевірки дійшли до такого висновку.

Крім того, у відзиві зазначено, що у наданих позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) не вказано час виїзду з підприємства-вантажовідправника, час прибуття до вантажоодержувача, час виїзду від вантажоодержувача, а також зі змісту товарно-транспортних накладних не може встановити особу, яка одержала товар.

Суд зазначає, що товарно-транспортна накладна не є документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, оскільки факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною, що відображено у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №826/11879/13-а.

Товарно-транспортна накладна не є документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, наявність або відсутність товарно-транспортних накладних та недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про безтоварність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов`язаннях платника податків (постанова Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №816/1587/17, від 16.05.2018 у справі № 2а-0870/12052/11).

Отже, не зазначення у товарно-транспортних накладних вказаних даних, зокрема часу (годин і хвилин), не може свідчити про безтоварність господарської операції. Щодо неможливості встановити особу, яка одержала товар, суд зазначає, що кожна товарно-транспортна накладна у графі «Вантаж одержав» містить підпис, інформацію написану від руки «Сліпий В.А.» та печатку товариства. Таким чином, зауваження до товарно-транспортних накладних є необ`єктивними, не відповідають дійсності та спростовуються змістом самих товарно-транспортних накладних.

Відповідач у відзиві також зазначає, що у видаткових накладних не зазначено посаду та дані особи, яка отримала товар, а лише наявний підпис та печатка, з даного приводу суд зазначає.

У постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі №910/19702/17 викладений правовий висновок, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі.

Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі № 825/3419/14, висловив правову позицію, що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та для відмови платнику ПДВ у формуванні податкового кредиту за рахунок сум цього податку у ціні придбаних товарів (послуг), якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни у структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Судом встановлено, що наданні до перевірки видаткові накладні містить найменування, реквізити підприємства від імені якого складений документ та найменування одержувача, назву документа, дату і номер складання, зміст та обсяг господарської операції, інформацію про товар, одиницю виміру господарської операції.

Крім того, в акті перевірки контролюючий орган підтвердив обставини руху, придбаного, за спірними видатковими накладними, товару, не заявивши, при цьому, жодних зауважень щодо дефектності первинних бухгалтерських документів.

Як вбачається з Акту перевірки, перевіряючі дійшли висновку, що позивачем завищено витрати і занижено фінансовий результат до оподаткування на 2022 рік у загальній сумі 7406274,00 грн, з огляду на те, що:

1) товариством віднесено до витрат на збут оренду платну, за договором оренди укладеного з ФОП ОСОБА_1 , відповідно до акту №1 від 03.01.2022 на суму 2460000,00 грн (плата за 2020 р.) та акту №2 від 05.01.2022 на суму 4800000,00 грн (плата за 2021 р.), які не підписані директором, у Положенні про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку відсутні норми щодо порядку визначення витрат, щодо яких на момент складання фінансової звітності не отримано первинних документів від контрагентів та сформовано висновок щодо того, що товариством завищено витрати і занижено фінансовий результат до оподаткування за 2022 рік, в тому числі за 1 квартал 2022 року на 7260000,00 грн;

2) товариством включено до складу витрат на збут орендну плату за нежитлове приміщення, за договором суборенди укладеного з ТОВ «НК ГРУП», в сумі 146274,15 грн, що з моменту підписання договору оренди не використовувалося в господарській діяльності. Акт наданих послуг для перевірки не надавався, та сформовано висновок щодо того, що товариством завищено витрати і занижено фінансовий результат до оподаткування за 2023 рік, в тому числі за 2 квартал 2023 року на 146274,00 грн.

Щодо відносин з ФОП ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних -документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Отже, для цілей бухгалтерського та податкового обліку документальним підтвердженням здійснення господарських операцій між суб`єктами господарювання є належним чином оформлені первинні документи та інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах. Відображенню у бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

З матеріалів справи вбачається, що між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Валентина» (Орендар) укладеного Договір оренди нежитлового приміщення від 29.09.2019.

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди від 29.09.2019 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове платне користування будівлі автозаправного комплексу, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування будівель автозаправного комплексу (офіс, з підвалом Б, п/Б загальною площею 69,7 кв.м., частину операторської з навісом В, В1 загальною площею 79,4 кв.м., частину кафе, з навісом Г, П загальною площею 57 кв.м., газовий модуль, стаціонарний заправник СЗТ-10, Е, огорожа, 1, огорожа, 2, огорожа, 3, резервуари, 4, заправочна колонка, 5, паливно-роздаточні колонки, 6-10, Колодязь, 1,11, Колодязь, 2,12, Колодязь, 3, 13), що визначене у цьому Договорі (надалі іменується «АЗК AVIA»), та зобов`язується сплатити Орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 1.2 Договору оренди від 29.09.2019 визначено, що адреса АЗК AVIA, що орендується: Київська область, Ставищенський район, село Сніжки, вулиця 40-річчя Перемоги, будинок 1Ж.

Згідно з п. 1.6. Договору оренди від 29.09.2019 Сторони домовились про такий порядок відновлення АЗК AVIA, що орендується та майна в ньому: капітальний ремонт АЗК AVIA та майна в ньому здійснює Орендар, поточний ремонт АЗК AVIA та майна в ньому здійснює Орендар.

Відповідно до п. 2.2. Договору оренди від 29.09.2019 строк оренди АЗК AVIA, що орендується, складає 3 (три) роки з моменту прийняття Приміщення, що орендується, за Актом прийому-передачі.

01.01.2020 між сторонами Договору оренди від 29.09.2019 підписано Акт прийому-передачі в оренду приміщення, визначене у п. 1.1. Договору оренди.

Пунктом 5.1 Договору оренди від 29.09.2019 визначено, що розмір орендної плати визначається вартістю за кожен місяць та вказується в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), або може бути оформлено одним актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період, що не перевищує 12 календарних місяців.

Відповідно до п. 5.2. Договору оренди від 29.09.2019 оренда плата сплачується Орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця після виставлення акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Таким чином, умовами договору оренди визначено, що орендна плата сплачується після виставлення акту надання послуг.

Згідно з п. 5.3. Договору оренди від 29.09.2019 Орендна плата за перший (2020 рік) та другий рік (2021) оренди нараховується у січні 2022 року, оскільки Орендар здійснює капітальний та поточний ремонти за власний рахунок.

Отже, умовами договору визначено, що орендна плата сплачується починаючи з січня 2022 року та після виставлення актів наданих послуг.

Впродовж 2020-2021 років актів наданих послуг позивач не отримував, зокрема з огляду на те, що умовами договору визначено, що орендна плата почне нараховуватися у січні 2022 року.; а також Позивач здійснював капітальний та поточний ремонти у 2020-2021 році, що визначено умовами договору (п. 5.3 договору).

Так, відповідно до умов Договору оренди від 29.09.2019, сторонами вказаного договору, було підписано:

- Акт надання послуг №1 від 03.01.2022 (оренда нежитлового приміщення за 2020 рік) на суму 2460000,00 грн.;

- Акт надання послуг №2 від 05.01.2022 (оренда нежитлового приміщення за 2021 рік) на суму 4800000,00 грн.;

- Акт надання послуг №3 від 31.01.2022 (оренда нежитлового приміщення за січень 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №4 від 28.02.2022 (оренда нежитлового приміщення за лютий 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №5 від 31.03.2022 (оренда нежитлового приміщення за березень 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №6 від 30.04.2022 (оренда нежитлового приміщення за квітень 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №7 від 31.05.2022 (оренда нежитлового приміщення за травень 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №8 від 30.06.2022 (оренда нежитлового приміщення за червень 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №9 від 31.07.2022 (оренда нежитлового приміщення за липень 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №10 від 31.08.2022 (оренда нежитлового приміщення за серпень 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №11 від 30.09.2022 (оренда нежитлового приміщення за вересень 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №12 від 31.10.2022 (оренда нежитлового приміщення за жовтень 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №13 від 30.11.2022 (оренда нежитлового приміщення за листопад 2022 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №14 від 31.12.2022 (оренда нежитлового приміщення за грудень 2022 року) на суму 400000,00 грн.

Надалі, Між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Валентина» (Орендар) було укладеного Договір оренди нежитлового приміщення від 29.09.2022.

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди від 29.09.2022 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове платне користування будівлі автозаправного комплексу, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування будівель автозаправного комплексу (офіс, з підвалом Б, п/Б загальною площею 69,7 кв.м., частину операторської з навісом В, В1 загальною площею 79,4 кв.м., частину кафе, з навісом Г, Г1 загальною площею 57 кв.м., газовий модуль, стаціонарний заправник СЗТ-10, Е, огорожа, 1, огорожа, 2, огорожа, 3, резервуари, 4, заправочна колонка, 5, паливно-роздаточні колонки, 6-10, Колодязь, 1, 11, Колодязь, 2,12, Колодязь, 3, 13), що визначене у цьому Договорі (надалі іменується «АЗК AVIA»), та зобов`язується сплатити Орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 1.2 Договору оренди від 29.09.2022 визначено, що адреса АЗК AVIA, що орендується: Київська область, Ставищенський район, село Сніжки, вулиця 40-річчя Перемоги, будинок 1Ж.

Відповідно до п. 5.2. Договору оренди від 29.09.2019 оренда плата сплачується Орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця після виставлення акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Так, відповідно до умов Договору оренди від 29.09.2022, сторонами вказаного договору, було підписано:

- Акт надання послуг №1 від 31.01.2023 (оренда нежитлового приміщення за січень 2023 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №2 від 28.02.2023 (оренда нежитлового приміщення за лютий 2023 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №3 від 31.03.2023 (оренда нежитлового приміщення за березень 2023 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №4 від 30.04.2023 (оренда нежитлового приміщення за квітень 2023 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №5 від 31.05.2023 (оренда нежитлового приміщення за травень 2023 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №6 від 30.06.2023 (оренда нежитлового приміщення за червень 2023 року) на суму 400000,00 грн.;

- Акт надання послуг №7 від 31.07.2023 (оренда нежитлового приміщення за липень 2023 року) на суму 400 000,00 грн.;

- Акт надання послуг №8 від 31.08.2023 (оренда нежитлового приміщення за серпень 2023 року) на суму 400 000,00 грн.;

- Акт надання послуг №9 від 30.09.2023 (оренда нежитлового приміщення за вересень 2023 року) на суму 400 000,00 грн.

Після виставлення та підписання Актів наданих послуг (перший акт у січні 2022 року) у позивача виникло зобов`язання зі сплати орендної плати у загальному розмірі 15660000,00 грн, з яких:

2460000,00 грн - за 2020 рік;

4800000,00 грн - за 2021 рік;

4800000,00 грн - за 2022 рік;

3600000,00 грн - за 9 місяців 2023 року.

Так, вказана сума є витратами товариства.

У Акті перевірки зазначено, що орендна плата відповідно до актів надання послуг складає 205000 грн. в місяць за 2020 рік, а з 2021 року по 400000 грн. в місяць. Згідно наданих для перевірки актів надання послуг нараховано орендної плати за 2020рік - 2460000 грн. (акт наданих послуг №1 від 03.01.2022), за 2021 рік - 4800000 грн. (акт надання послуг №2 від 05.01.2022) і віднесено на витратну 2022році у загальній сумі 7260000 грн.

Так відповідач вказав, що у зв`язку з вищевикладеним, в порушення вимог п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 1, п. 2, п. 5 cт. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996/XIV (зі змінами) ТОВ «Валентина» безпідставно віднесено до витрат на збут по Д-ту рахунка 93 «Витрати на збут» К-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» суму орендної плати 7260000 грн., в результат за 2022 рік, в числі за 1 квартал 2022 року на 7260000 грн.

Отже, за твердженнями перевіряючих, позивачем безпідставно відображено витрати, що пов`язані з орендою нежитлового приміщення у 2020-2021 роках, у звітності за 2022 рік, що згідно висновку відповідача, свідчить про неправильне відображення понесених у 2020-2021 рр. витрат у сумі 7260000,00 грн. у 2022 році.

Суд погоджується із доводами позивача, що відповідач не зазначає про те, що такі витрати взагалі не були понесені позивачем, та ними не заперечується факт оренди АЗК та право на віднесення сплачених сум орендної плати до витрат. Фактично, «неправильне» відображення у 2022 році понесених позивачем витрат на сплату орендної плати у сумі 7260000,00 грн, жодним чином не вплинуло на фінансовий результат позивача адже у будь-якому випадку останнім понесено витрати з оплати орендної плати за Договором оренди від 29.09.2019.

Згідно з пп. 1 п. 4 розділу III Порядку оформлення результатів документальних перевірок описова частина акта (довідки) документальної перевірки складається так: результати документальної перевірки дотримання податкового законодавства групуються за окремими видами податків, зборів відповідно до затвердженого плану (переліку питань) перевірки. У цій частині акта (довідки) документальної перевірки відображаються задекларовані платником податків у податковій та іншій звітності показники, результати перевірки цих показників та робиться відповідний запис щодо встановлення або невстановлення порушень. При цьому до акта (довідки) документальної перевірки у разі потреби додаються відповідні аналітичні таблиці. Крім того, наводяться дані про наявність та результати перевірки пільг, наданих відповідно до законів (код пільги, на яку суму і на який податок, збір отримано пільги з розбивкою за роками в межах звітних періодів, що перевіряються).

Відповідно до пп. 2 п. 4 розділу III Порядку оформлення результатів документальних перевірок описова частина акта (довідки) документальної перевірки складається так: у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з первинними документами, бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт перевірки містить інформацію про безпідставне відображення позивачем витрат у сумі 7260000,00 грн у звітності 2022 року, при цьому, інформація про «правильне» відображення відповідних витрат у звітності в Акті перевірки відсутня, тобто відсутня інформація про те в якому (яких) звітних періодах необхідно відображати вказану суму витрат.

Таким чином, відповідачем не викладено у Акті перевірки інформацію щодо правильності визначення фінансового результату до оподаткування (у випадку встановлення безпідставного відображення суми 7260000,00 грн саме у звітності 2022 року), що відповідно призвело до неповноти визначення фінансового результату позивача до оподаткування за період, що перевірявся.

Зазначивши про завищення витрат у 2022 році на 7260000,00 грн, вказані витрати взагалі не були враховані і не відображені перевіряючими у витратах в інших звітних періодах (зважаючи на те, що перевіряючими не заперечується факт понесения товариством таких витрат). Вказане свідчить про неповноту визначення перевіряючими фінансового результату до оподаткування, що є порушенням п. 4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок.

При цьому, у разі виконання перевіряючими вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок в частині зазначення в акті перевірки інформації щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування, перевіряючими було б встановлено, що «неправильне» відображення у 2022 році витрат понесених зі сплатою орендної плати за 2020-2021 рр. жодним чином не вплинуло на фінансовий результат товариства.

Період, що перевірявся з 01.01.2017 по 30.09.2023, таким чином перевіряючи досліджували звітність товариства за 2017-2022 роки, І-ІІІ квартали 2023 року.

Як свідчить зміст Акту перевірки перевіряючі не встановили заниження витрат у 2020-2021 роках (завищення об`єкта оподаткування податком на прибуток і відповідно суму податку).

Отже, зважаючи на неповноту визначення перевіряючими фінансового результату позивача до оподаткування у Акті перевірки (взагалі не врахування і не відображення суми у розмірі 7260000,00 грн у витратах в інших звітних періодах, які на думку перевіряючих є неправильними), та враховуючи вище викладене наявні підстави стверджувати, що виявлене порушення жодним чином не вплинуло на фінансовий результат позивача.

Під час та за результатами розгляду заперечень вказаної інформації враховано не було та не було виправлено невідповідності Акту перевірки.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що висновок перевіряючих про те, що позивачем у 2022 році завищено витрати і занижено фінансовий результат до оподаткування у загальні сумі 7260000,00 грн., є безпідставним.

Щодо відносин з ТОВ «НК Груп», суд зазначає таке.

Між ТОВ «НК Груп» та ТОВ «ВАЛЕНТИНА» укладено Договір суборенди (оренди, найму) газозаправної автомобільної станції №20/04/23 від 20.04.2023.

Згідно п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець передає Суборендареві у строкове платне користування Об`єкт найму, а Суборендар приймає у строкове платне користування (надалі - найм або оренда) Об`єкт найму, що визначений у п. 1.2 цього Договору (надалі іменується «Об`єкт найму»), та зобов`язується сплатити Наймодавцеві орендну плату в порядку та строки, визначені цим Договором. Також, сторони погодили, що Наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій розташований Об`єкт найму, та земельною ділянкою, яка прилягає до нежитлового будинку - ГАЗС з автомобільним газозаправним пунктом в межах, окреслених червоною лінією на Схемі визначення меж земельної ділянки.

Відповідно до п. 3.2. Договору суборенди (оренди, найму) газозаправної автомобільної станції №20/04/23 від 20.04.2023 перший платіж здійснюється Наймачем в розмірі еквівалентному 9000 (дев`ять) тисяч доларів США в національній валюті протягом 1 (одного) календарного дня з моменту підписання даного Договору та включає в себе платіж за перший та два останні місяці користування Об`єктом найму.

Додатком 1 до Договору суборенди (оренди, найму) газозаправної автомобільної станції №20/04/23 від 20.04.2023 є Акт приймання-передачі приміщень та майна від 20.04.2023.

28.04.2023 ТОВ «ВАЛЕНТИНА» виконано визначений Договором обов`язок щодо оплати та сплачено 365686,75 грн. (за суборенду ГАЗС за 04-05.2023 та гарантійний платіж за 2 місяці).

Також між сторонами Договору суборенди (оренди, найму) газозаправної автомобільної станції №20/04/23 від 20.04.2023 р. підписано:

- Акт надання послуг №2 від 30.04.2023 р. на суму 36568,35 грн за суборенду (оренда, найм) газозаправної станції з 20.04.2023 по 30.04.2023;

- Акт надання послуг №3 від 31.05.2023 на суму 109705,80 грн за суборенду (оренда, найм) газозаправної станції за травень 2023 року.

Позивач у своєму позові стверджує, що вказані Акти наданих послуг надавалися перевіряючим, тому інформація, яка зазначена в акті перевірки щодо не надання вказаних актів не відповідає дійсності. Крім того, вказані Акти наданих послуг в подальшому подані разом із запереченнями.

Після підписання Договору суборенди (оренди, найму) газозаправної автомобільної станції №20/04/23 від 20.04.2023 ТОВ «ВАЛЕНТИНА» отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (реєстраційний номер 2303249 від 24.07.2023) та ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (реєстраційний номер 2303713 від 24.07.2023).

Окрім цього, товариство зверталося до Головного управління ДПС у м. Києві із заявами про одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на місце роздрібної торгівлі пальним за адресою: м. Київ, Солом`янський район, проспект Повітрофлотський, буд. 77 (літ.: Г; Е), автозаправний комплекс ГАЗС №5 з магазином (копія заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним - додаток №79).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Отже, для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним до заяви про видачу відповідної ліцензії необхідно надати, зокрема, документ, що підтверджує право користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним, та документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

За відсутності документів (зокрема, документів, які підтверджують право користування, і документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію) контролюючий орган відмовляє у видачі ліцензії.

Разом з тим, позивачем після підписання Договору суборенди (оренди, найму) газозаправної автомобільної станції №20/04/23 від 20.04.2023:

- подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткування або через які провадиться діяльність (форма №20-ОПП). Копія повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткування або через які провадиться діяльність - додаток №80.

- отримано Технічно-комерційну пропозицію щодо впровадження спеціалізованих кас, рівнемірів та комплексу «ND-OFFICE», в якій відображено, що лише виготовлення і поставка продукціє становить 30 днів з дня передоплати (копія комерційної пропозиції - додаток №81);

- придбано у ПрАТ «ЛПГ» кран шаровий зі спуском повітря, манометр, клапан Rego, щит, світильник, клапан запобіжний, прокладку, а також прийнято пусконалагоджувальні роботи, що підтверджується актом наданих послуг №438 від 31.05.2023;

- придбано у ТОВ «НАФТОГАЗ ІНЖИНІРИНГ» рівнемір-сигналізатор ультразвуковий УУС-01 (1 газ), що підтверджується видатковою накладною №104 від 31.05.2023;

- придбано у ТОВ «НАФТОГАЗ ІНЖИНІРИНГ» Апарат СЕККА «ND-74» (забезпечує управління процесами відпуску палива і процесами платежів і розрахунків (у готівковій та безготівковій формах оплати) при їх здійсненні на підприємствах роздрібної торгівлі пальним - автозаправних станціях), що підтверджується видатковою накладною №106 від 02.06.2023;

- отримано у ТОВ «НАФТОГАЗ ІНЖИНІРИНГ» послуги з підключення СЕККА, інсталяції програмного забезпечення «ND OFFICE», комп`ютерна програма «ND OFFICE» та інсталяції рівнеміра УУС-01, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №50 від 29.06.2023;

- подано заяву про реєстрацію реєстратора розрахункових операцій (форма 1-РРО) та отримано реєстраційне посвідчення №5723 на РРО.

Таким чином, після підписання Договору суборенди (оренди, найму) газозаправної автомобільної станції №20/04/23 від 20.04.2023 та акту приймання-передачі позивач оплатив орендну плату та фактично здійснювало за адресою м. Київ, Солом`янський район, проспект Повітрофлотський, буд. 77 (літ.: Г; Е) господарську діяльність, зокрема отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями; придбано рівнемір-сигналізатор ультразвуковий і Апарат СЕККА «N0-74»; подано до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткування або через які провадиться діяльність (форма №20-ОПП) та заяву про реєстрацію реєстратора розрахункових операцій (форма 1-РРО)). Без наявності укладеного договору вказаних дій Позивач не міг би вчинити.

Оплата орендної плати за Договором суборенди (оренди, найму) газозаправної автомобільної станції №20/04/23 від 20.04.2023 відображена товариством на рахунку 93 «Витрати на збут», з огляду на норми Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати».

Відповідно до п. 6 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п. 17 НП(С)БО 16 «Витрати» витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

Відповідно до п. 19 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона).

Враховуючи вищевказане, судом встановлено, що витрати, що полягали у сплаті орендної плати за Договором суборенди (оренди, найму) газозаправної автомобільної станції №20/04/23 від 20.04.2023, є витратами на утримання основних засобів пов`язаних зі збутом пального, тютюнових виробів та алкогольних напоїв. Саме через об`єкт оренди (автозаправний комплекс ГАЗС №5 з магазином) позивачем здійснюється господарська діяльність.

Неотримання прибутку від окремої господарської діяльності у період виникнення витрат не свідчить про те, що така операція не пов`язана з господарською діяльністю підприємства. Крім того, при здійсненні вказаної господарської операції позивачу необхідно було здійснити певний перелік заходів, що передбачені чинним законодавством, та повинні передувати реалізації пального.

Таким чином, висновок перевіряючих про те, що позивачем завищено витрати і занижено фінансовий результат до оподаткування у 2023 році у загальні сумі 146274,00 грн., спростовується наявними первинними документами.

Щодо тверджень відповідача, що коригування на суми кошів та товарів, які перераховані/передані ЗСУ та іншим військовим формуванням для потреб забезпечення оборони держави, а також надання гуманітарної допомоги благодійним організаціям і перерахування коштів НБУ на спеціальний рахунок не проводяться, згідно з пп. 69.6 п. 6 підрозділу 10 розділу XX ПК України, суд зазначає таке.

Абзацом першим підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 ПК України встановлено, що фінансовий результат до оподаткування податкового (звітного) періоду збільшується платником податку на прибуток на суму коштів або вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг (крім неприбуткової організації, яка є об`єднанням страховиків, якщо участь страховика у такому об`єднанні є умовою проведення діяльності такого страховика відповідно до закону, та неприбуткових організацій, до яких застосовуються положення підпункту 140.5.14 пункту 140.5 статті 140 Кодексу), у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року.

Водночас тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у пункті 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу.

Відповідно до пп. 69.6 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України коригування, встановлені підпунктом 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу, не проводяться щодо сум коштів або вартості спеціальних засобів індивідуального захисту (касок, бронежилетів, виготовлених відповідно до військових стандартів), технічних засобів спостереження, лікарських засобів та медичних виробів, засобів особистої гігієни, продуктів харчування, предметів речового забезпечення, а також інших товарів, виконаних робіт, наданих послуг за переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України, які добровільно перераховані (передані) Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Міністерству внутрішніх справ України, Управлінню державної охорони України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, установам або організаціям, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони держави та наданої гуманітарної допомоги з дотриманням вимог законодавства України про гуманітарну допомогу у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також на користь центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, сил цивільного захисту та/або закладам охорони здоров`я державної, комунальної власності, та/або структурним підрозділам з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, сум коштів, перерахованих на спеціальні рахунки, відкриті Національним банком України для збору коштів.

Зважаючи на вимоги п.п. 69.6 п. 69 підр. 10 р. XX «Перехідні положення» ПК України проведення коригувань фінансового результату до оподаткування відповідно до п.п. 140.5.9 п. 140.5 ст. 140 ПК України не поширюються на операції з добровільного передання (перерахування), зокрема щодо:

сум коштів або вартості спеціальних засобів індивідуального захисту (касок, бронежилетів, виготовлених відповідно до військових стандартів), технічних засобів спостереження, лікарських засобів та медичних виробів, засобів особистої гігієни, продуктів харчування, предметів речового забезпечення, а також інших товарів, виконаних робіт, наданих послуг за переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України, які добровільно перераховані (передані) Збройним Силам України, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, установам або організаціям, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони держави;

наданої гуманітарної допомоги з дотриманням вимог законодавства України про гуманітарну допомогу у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

сум коштів, перерахованих на спеціальні рахунки, відкриті Національним банком України для збору коштів.

Отже, коригування, встановлені п.п. 140.5.9 п. 140.5 ст.140 ПК України, не проводяться щодо товарів (послуг) добровільно переданих (наданих) Збройним Силам України, сум коштів, перерахованих на спеціальні рахунки, відкриті Національним банком України для збору коштів, сум наданої платником гуманітарної допомоги з дотриманням вимог законодавства України про гуманітарну допомогу у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» набувачі гуманітарної допомоги - фізичні та юридичні особи, які її потребують і яким вона безпосередньо надається. Набувачі гуманітарної допомоги з статусом юридичної особи визначаються відповідно до пунктів «а», «б», «в», «г», «ґ» абзацу п`ятого цієї статті, а саме:

а) підприємства громадських організацій осіб з інвалідністю, ветеранів війни та праці, а також підприємства, установи та організації, що утримуються за рахунок бюджетів, уповноважені ними державні установи та органи місцевого самоврядування;

б) благодійні організації, створені у порядку, визначеному Законом України «Про благодійну діяльність та благодійні організації»;

в) громадські організації осіб з інвалідністю, ветеранів війни та праці, Товариство Червоного Хреста України та його обласні організації, творчі спілки, а також громадські організації, створені для здійснення передбаченої їх статутними документами екологічної, оздоровчої, аматорської, спортивної, культурної, освітньої та наукової діяльності;

г) релігійні організації, зареєстровані у порядку, передбаченому Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації»

д) реабілітаційні установи для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, які мають відповідну ліцензію на здійснення реабілітаційних послуг, незалежно від відомчого підпорядкування, типу і форм власності.

Судом встановлено, що позивачем надано наступну гуманітарну допомогу:

1) ОВД Національний банк України на суму 200 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №3701 від 01.03.2022 (100 000 грн), №3754 від 21.03.2022 р. (100 000 грн).

Кошти у розмірі 200 000,00 грн. були перераховані на офіційний спеціальний рахунок, відкритий Національним банком України на початку повномасштабного вторгнення росії з метою збору коштів для потреб забезпечення оборони держави (UA0992708).

2) Благодійній організації «Благодійний фонд Руслана Голуба» на суму 120 000,00, що підтверджується платіжним дорученням №4060 від 06.06.2020.

Кошти у розмірі 120000,00 грн були перераховані Благодійній організації «Благодійний фонд Руслана Голуба», яка перебуває в Реєстрі неприбуткових установ та організацій з 20.12.2016. Благодійна організація «Благодійний фонд Руслана Голуба» займається допомогою для Збройних Сил України та допомагає людям, які постраждали від збройної агресії російської федерації.

3) Благодійному фонду «Розвитку громад «ЧЕРВОНА КАЛИНА» на суму 55000,00, що підтверджується платіжне доручення №3750 від 18.03.2022.

Кошти у розмірі 55000,00 грн. були перераховані Благодійному фонду «Розвиток громад «ЧЕРВОНА КАЛИНА» перебуває в Реєстрі неприбуткових установ та організацій з 01.11.2016. Благодійний фонд «Розвиток громад «ЧЕРВОНА КАЛИНА» займається допомогою Збройним Силам України.

4) заправка транспортних засобів ЗСУ на суму 114237,40 грн, що підтверджується Актом списання товарів №15 від 28.02.2022 (21746,83 грн), Актом списання товарів №16 від 31.03.2022 (70 328,09 грн), Актом списання товарів №30 від 30.04.2022 (21 356,48), Актом списання товарів №37 від 31.05.2022 (806 грн).

Заправка транспортних засобів представників ЗСУ через роздрібну мережу заправних комплексів на суму 114237,40 грн відноситься до категорії безоплатного надання (передання) товарів Збройним Силам України.

Отже, усі вказані операції відповідають умовам, які визначені у п.п. 69.6 п. 69 підрозділу 10 розділі XX ПК України та відповідно коригування фінансового результату, відповідно до п.п. 140.5.9 п. 140.5 ст. 140 ПК України, на вказані суми не проводяться.

Таким чином, твердження перевіряючих щодо порушення ТОВ «ВАЛЕНТИНА» п.п. 140.5.9 п. 104.5 ст. 140 розділу III ПК України є безпідставним та необґрунтованими.

Враховуючи викладене вище, висновок перевіряючих про те, що товариством занижено показники рядка 03 Декларації «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України» (різниці на які збільшується фінансовий результат), є безпідставним та спростовується наявними первинними документами.

Отже, вказане у сукупності свідчить про необґрунтованість та безпідставність прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому такі податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними і допустимими доказами дотримання ним проведення перевірки та правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі частини 1 статті 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 30280,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 03.05.2024.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 03.05.2024.

4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Валентина" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 17 квітня 2025 р.