Справа № 620/5351/24
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
17 квітня 2025 року Чернігів Справа № 620/5351/24
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду заяву позивача про встановлення судового контролю у справі № 620/5351/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебувала справа № 620/5351/24.
11.04.2025 (згідно вхідного штампу суду) від позивача до суду надійшла заява про встановлення судового контролю у справі № 620/5351/24, у якій просить:
В обгрунтування поданої заяви зазначає, що, незважаючи на прийняте судом рішення, на даний час воно залишається не виконаним.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 призначено до розгляду у порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю у справі № 620/5351/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії. Запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області у строк до 17.04.2025 подати до суду письмові пояснення щодо наведених у заяві обставин та докази на їх підтвердження з доказами надсилання іншій стороні відповідно до кількості учасників справи.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області пояснення чи заперечення не надходили.
Дослідивши матеріали справи та заяви, суд зазначає про таке.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки від 29.02.2024 № ФЧ59819 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2023, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки від 29.02.2024 № ФЧ59819 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2023, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Вказане рішення суду набрало законної сили 18.06.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119095886).

На виконання вищезазначеного рішення суду, позивачу проведено перерахунок пенсії.

Так, відповідно до копії протоколу перерахунку пенсії з 01.03.2024 встановлено, що пенсія перерахована із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 6230,00 грн, оклад за військове звання 1830,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 30 % - 2418,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч. набавка за умови режим.обмежень.допуск В. 2 15%, надбавка за особливий характер роботи та інтенсивність праці %, премія 168 % - 11954,75 грн; всього - 22432,75 грн (а.с.35).

Водночас згідно протоколів перерахунку пенсії позивача з 01.10.2024, з 01.01.2025, з 01.03.2025 встановлено, що пенсія перерахована із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 4090,00 грн, оклад за військове звання 1200,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 30 % - 1587,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч. набавка за умови режим.обмежень.допуск В. 2 15%, надбавка за особливий характер роботи та інтенсивність праці %, премія 168 % - 7537,55 грн; всього 14414,56 грн (а.с.37-39).

Заявник вважає, що рішення суду у справі № 620/5351/24 на даний час не виконано, оскільки розмір грошового забезпечення позивача зменшено, тому просить встановити судовий контроль у порядку статі 382 КАС України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини першої статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Зазначені правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 КАС України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому у положеннях частини першої статті 370 КАС України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України вказав, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Суд зазначає, що з метою забезпечення виконання судового рішення, статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 340/962/19, клопотання про встановлення судового контролю може бути подано й задоволено судом вже після ухвалення рішення у справі. Отже, позивача не позбавлено можливості звернутися із заявою про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його невиконання.

Так, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.05.2024, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки від 29.02.2024 № ФЧ59819 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2023, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.02.2024 № ФЧ59819, розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою для перерахунку пенсії позивача становить 22432,75 грн.

Як встановлено судом раніше, відповідно до копії протоколу перерахунку пенсії з 01.03.2024 встановлено, що пенсія перерахована із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 6230,00 грн, оклад за військове звання 1830,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 30 % - 2418,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч. набавка за умови режим.обмежень.допуск В. 2 15%, надбавка за особливий характер роботи та інтенсивність праці %, премія 168 % - 11954,75 грн; всього - 22432,75 грн.

Разом з тим, відповідно до протоколів перерахунку пенсії позивача з 01.10.2024, з 01.01.2025, з 01.03.2025 встановлено, що пенсія перерахована із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 4090,00 грн, оклад за військове звання 1200,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 30 % - 1587,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч. набавка за умови режим.обмежень.допуск В. 2 15%, надбавка за особливий характер роботи та інтенсивність праці %, премія 168 % - 7537,55 грн; всього 14414,56 грн.

Так, суд зазначає, що позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.10.2024, з 01.01.2025, з 01.03.2025 із сум грошового забезпечення, що є меншими, ніж визначені у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.02.2024 № ФЧ59819.

При цьому відповідачем не наведено мотивів, яке рішення суду стало підставою для проведення такого перерахунку та чому після проведення перерахунку розмір пенсії позивача зменшився; чи мала місце зміна розміру грошового забезпечення військовослужбовців, що слугувала б підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для вжиття заходів судового контролю за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/5351/24 шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Частиною третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин другої, третьої статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Керуючись статтями 241-242, 248, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протягом 30 днів з дня отримання даної ухвали подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 у справі № 620/5351/24.

Попередити Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, що звіт повинен відповідати вимогам частин другої та третьої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернути увагу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, що суд згідно положень статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України:

- відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення; якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу;

- у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення;

- у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 17.04.2025.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА