Справа № 240/20678/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Житомир

справа № 240/20678/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дій,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не виплаті в повному розмірі грошового забезпечення з 18 лютого по 29 лютого 2024 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 доплатити грошове забезпечення з 18 лютого по 29 лютого 2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не виплаті додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 08.03.2024 по 04.04.2024, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 08.03.2024 по 04.04.2024, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та під час проходження військової служби приймав участь в бойових діях.

Після звільнення зі служби 05.07.2024, розрахунок при звільненні здійснили не в повному обсязі оскільки невиплачене грошове забезпечення за період з 18.02.2024 по 29.02.2024 на суму 6624,02 грн.

Також вказує, що 04.06.2023 під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини поблизу населеного пункту Сторожеве Донецької області отримав травму (поранення) закрита черепно-мозкова травма, МВТ, акубаротравма, внаслідок якої у період з 08.03.2024 по 04.04.2024 перебував на стаціонарному лікуванні.

Зазначає, що у вказаний період відповідачем не нараховувалося та не виплачувалося грошове забезпечення та додаткова грошова винагорода у розмірі до 100000 грн, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана уповноваженими особами відповідача.

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну (за вх.№62461/24), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Щодо не виплати в повному розмірі грошового забезпечення за період з 18 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року вказує, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Саме тому за період з 18 лютого 2024 по 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення в розмірі: - оклад за військовим званням (670 грн 00 коп) в сумі 323 грн 45 коп; - надбавки за вислугу років (25% від окладу за військове звання) в сумі - 80 грн 86 коп.

Щодо не виплати додаткової винагороди за період з 08.03.2024 по 04.04.2024 зазначає, що для збереження винагороди у розмірі 100000 грн під час відпустки для лікування важливо отримати у висновку ВЛК визначення поранення як "тяжкого" та, звісно, прив`язку поранення (травми, контузії, каліцтва) до захисту Батьківщини.

Оскільки позивач в період з 08.03.2024 по 04.04.2024 проходив стаціонарне лікування з основним діагнозом: помірно виражений змішаний тривожно-депресивний розлад, стабільний тип перебігу з інсомнією, проте даний вид захворювання не відноситься до тяжкого але захворювання, так пов"язане з проходженням військової служби.

19 листопада 2024 року та 02 січня 2025 року позивач надіслав до суду заяви про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18 лютого 2024 року №54 ОСОБА_1 на підставі наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29 січня 2024 року №15-РС був призначений в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 та з 18.02.2024 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення.

01 березня 2024 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 66 ОСОБА_1 призначений на посаду стрільця-помічник гранатометника 2 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони та оборони.

Відповідно до довідки №5341887 від 20.09.2023 ОСОБА_1 в період з 16.05.2023 по 20.09.2023 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв"язку з військовою агресією російської федерації проти України в районах с.Привільне, Волноваського району, Донецької області.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.06.2023 №5301123 ОСОБА_1 04 червня 2023 року отримав МВТ, ЗЧМТ, акубаротравму. Вказано, що травма (поранення) отримана внаслідок бойового ураження противником в ході наступальних дій на позиції противника поблизу населеного пункту Сторожеве, Донецької області. Випадок стався в районі бойових дій під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини.

Поранення отримане військовослужбовцем в період проходження служби, під час захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І.Ющенка Вінницької обласної ради" від 24.08.2023 №328, позивачу 24.08.2023 проведено медичний огляд, за результатами якого встановлено, що причинний зв"язок захворювання: транзиторний психотичний розлад у вигляді галюцинаторного-маячного синдрому з виходом в значне покращення, гіпертонічна хвороба, так пов"язані з проходженням військової служби.

Крім того ВЛК встановило, що стан після перенесеної ВТ (04.06.23), ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики, акубаротравми у вигляді двобічної нейросенсорної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови 4,5м на обидва вуха, травма, так, пов"язана із захистом Батьківщини.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4135 позивач в період з 08.03.2024 по 04.04.2024 проходив стаціонарне лікування у Комунальному некомерційному підприємстві "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради" із основним діагнозом: помірно виражений змішаний тривожно-депресивний розлад, стабільний тип перебігу з інсомнією, F41.2. Супутній діагноз: стан після перенесеної ВТ (04.06.2023) струсу головного мозку у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики. Синдром люмбалгії на тлі дегенеративних дистрофічних змін хребта ускладнені дорзальними випинаннями, протрузіями та екструзіями, стадія нестійкої ремісії. ДОА 1 плесне-фалангового суглобу правої стопи. Гіпертонічна хвороба 1 ст., 2 ст, ризик 2 CHO. Пресбіопія. Ангіопатія сітківки.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.07.2024 №198 ОСОБА_1 звільнено зі служби відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позивач, не погоджується із вказаною бездіяльністю відповідача, спрямованою на позбавлення його права на виплату грошового забезпечення за період з 18.02.2024 по 29.02.2024 та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 №168 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 08.03.2024 по 04.04.2024, вважаючи свої права на отримання належного грошового забезпечення порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, суд вказує на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п.1 ст.9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2-4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 3 п. 1-2 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Відповідно до пункту 12 Розділу XXXIV Порядку № 260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Аналізуючи обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

При цьому, постановою №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Також, суд зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості періодів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Отже спірним питання в межах розгляду даної справи є наявні у позивача права на нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в період з 08.03.2024 по 04.04.2024, у зв"язку з отриманою травмою, пов"язаною із захистом Батьківщини.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до довідки №5341887 від 20.09.2023 ОСОБА_1 в період з 16.05.2023 по 20.09.2023 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв"язку з військовою агресією російської федерації проти України в районах с.Привільне, Волноваського району, Донецької області.

В свою чергу, відповідно до довідки військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради" від 24.08.2023 №328, позивачу 24.08.2023 проведено медичний огляд, за результатами якого встановлено, зокрема, що стан після перенесеної ВТ (04.06.23), ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики, акубаротравми у вигляді двобічної нейросенсорної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови 4,5м на обидва вуха, травма, так, пов"язана із захистом Батьківщини.

Тобто, матеріалами справи документально підтверджено, що ОСОБА_1 04.06.2023 отримав травму, яка пов`язана із захистом Батьківщини.

Разом з тим, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4135 позивач в період з 08.03.2024 по 04.04.2024 проходив стаціонарне лікування із зазначенням основним діагнозом: помірно виражений змішаний тривожно-депресивний розлад, стабільний тип перебігу з інсомнією, F41.2. Супутній діагноз: стан після перенесеної ВТ (04.06.2023) струсу головного мозку у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики. Синдром люмбалгії на тлі дегенеративних дистрофічних змін хребта ускладнені дорзальними випинаннями, протрузіями та екструзіями, стадія нестійкої ремісії. ДОА 1 плесне-фалангового суглобу правої стопи. Гіпертонічна хвороба 1 ст., 2 ст, ризик 2 CHO. Пресбіопія. Ангіопатія сітківки.

Отже, з огляду на викладене слідує, що позивач, зокрема, у спірний період (з 08.03.2024 по 04.04.2024) перебував на стаціонарному лікуванні після вибухової травми, отриманої 04.06.2023.

Посилання Військової частини НОМЕР_1 на те, що в період з 08.03.2024 по 04.04.2024 позивач проходив лікування за основним діагнозом, яке є захворюванням, а не пораненням, травмою, контузією чи каліцтвом, суд вважає безпідставними, оскільки поза всяким сумнівом є те, що лікування за супутнім діагнозом, а саме, стан після перенесеної ВТ (04.06.2023) струсу головного мозку у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики, перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з вибуховою травмою отриманою позивачем при виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини.

Відповідачами до матеріалів справи не надано жодних доказів для спростування того, що встановлені під час проходження стаціонарного лікування діагнози не були пов`язані із отриманою позивачем під час захисту Батьківщини травмою.

Вищевикладене, на переконання суду свідчить, що у розумінні п.1 Постанови №168 позивач вважається особою, яка у зв`язку з поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення), а відтак має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні, а саме за період з 08.03.2024 по 04.04.2024.

Таким чином, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати позивачу з 08.03.2024 по 04.04.2024 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є протиправною.

За таких обставин, суд дійшов висновку про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, із розрахунку до 100000,00 грн на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, а саме за періоди з 08.03.2024 по 04.04.2024.

Щодо частини позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 доплатити грошове забезпечення з 18 лютого по 29 лютого 2024 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до відповіді Військової частини НОМЕР_2 , наданої позивачу на його звернення, у листі №502/15/7803 від 04.09.2024 повідомлено, що за період з 18.02.2024 по 29.02.2024 позивачу Військовою частиною НОМЕР_1 нараховане грошове забезпечення в розмірі окладу за військовим званням (670,00 грн) в сумі 323,45 грн та надбавки за вислугу років (25% від окладу за військовим званням) в сумі 80,86 грн. Зазначене грошове забезпечення, після відрахування військового збору11.03.2024 перераховане Військовою частиною НОМЕР_1 на картковий рахунок в сумі 398,25 грн. При цьому позивач вказує, що отримав 05.03.2024 кошти в розмірі 199,12 грн.

Однак в обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказана інформація суперечить довідці про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб за вихідним №3495 від 07.07.2024, згідно з якої йому було нараховано грошове забезпечення у розмірі 6823,14 грн. тому зазначає, що вказаної суми грошового забезпечення не отримував, що у свою чергу вважає протиправним.

Суд вказує, що під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29 січня 2024 року №15-РС був призначений в розпорядження командира вВійськової частини НОМЕР_1 та з 18.02.2024 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення.

Відповідно до розділу XXVШ наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, грошове забезпечення виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.

Грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України

З огляду на викладене, відповідачем правомірно нараховано позивачу за період з 18 лютого 2024 по 29 лютого 2024 року (пропорційно часу перебування у розпорядженні Військової частини НОМЕР_1 ) грошове забезпечення з таких складових, як оклад за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Проте спірність вказаної позовної вимоги спровокована зазначенням Військовою частиною НОМЕР_1 у довідці про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №3495 від 05.07.2024 та у довідці про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу №3494 від 05.07.2024, суму грошового забезпечення, що враховується для призначення пенсії ОСОБА_1 у лютому 2024 року у розмірі 6823,14 грн, що не відповідає сумі фактично отриманих ним коштів.

Проте суд вказує, що до відзиву на позовну заяву відповідачем долучено копію довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №3723 від 11.11.2024, у якій відсутні відомості про виплату позивачу додаткових видів грошового забезпечення та премії у лютому 2024 року. Також згідно з довідкою про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу №5722 від 11.11.2024, сума грошового забезпечення ОСОБА_1 у лютому 2024 року становить у розмірі: 161,72 грн - посадовий оклад та 40,43 грн - надбавка за вислугу років.

При цьому позивач не заперечує, що 05.03.2024 отримав на свій картковий рахунок суму в розмірі 199,12 грн = (161,72 грн +40,43 грн) - 1,5 % військовий збір).

Тобто, відповідачем самостійно виправлено помилки в раніше наданих довідках, які враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд зауважує, що будь-яких інших підстав, обґрунтувань, щодо наявності у позивача права на виплату іншої суми грошового забезпечення у лютому 2024 року, окрім фактично ним отриманої (199,12 грн), правомірність якої досліджена судом, матеріали справи не містять, протилежного не доведено.

Суд зазначає, що будь-які процедурні порушення (в тому числі описки), пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень, оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу. Такі формальні неточності не можуть бути, за загальним правилом, самостійною підставою для скасування по суті правомірних рішень суб`єктів владних повноважень або ж підставою для набуття у позивача права на виплату грошового забезпечення.

Отже, описки при складенні вказаних документів не є підставою для задоволення вимог про нарахування додаткової суми грошового забезпечення, без наявності законодавчо встановлених підстав, саме тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 242-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ідн. номер НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахувати та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за період 08.03.2024 по 04.04.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, із розрахунку до 100000,00 грн на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, а саме за період з 08.03.2024 по 04.04.2024.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Горовенко

Повний текст складено: 17 квітня 2025 р.

17.04.25