Справа № 260/1206/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 рокуСправа № 260/1206/21 пров. № А/857/8502/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» про стягнення заборгованості, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року (суддя Гебеш С.А., м.Ужгород), -

ВСТАНОВИВ:

Ще у квітні 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУПФ, ПФУ відповідно) звернулося до суду з позовом до Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» (далі ЗОКП) в якому просило:

стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених по Списку 1, яка виникла за спірний період в сумі 46308,61 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі вказує, що відповідач не виконав обов`язку відшкодувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV). Підприємство у встановлений законодавством спосіб повідомлено про необхідність щомісячного відшкодування витрат ПФУ шляхом скеровування відповідних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Оскільки підприємство вчасно не відшкодувало витрат ПФУ на виплату пільгових пенсій, то дані витрати підлягають стягненню у судовому порядку

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подала.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ЗОКП не є правонаступником підприємств, на якому працювала особа, яка внесена у список, а видача довідки про підтвердження пільгового характеру роботи не свідчить про визнання факту роботи такої особи на підприємстві (або на підприємстві, правонаступником якого є підприємство), що видало уточнюючу довідку.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з не правильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ЗОКП 22.02.2011 зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та місцезнаходженням якого є: вул. Собранецька, 145, м. Ужгород, Закарпатська обл.

Позивачем на адресу підприємства надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII).

Відповідно до зведеного розрахунку фактичних витрат пільгових пенсій, які підлягають відшкодуванню пенсіонеру ОСОБА_1 , за період з січня по березень 2021 року було виплачено в сумі 46308,61 грн (а.с.7).

Положеннями Закону № 1058-IV, Закону №1788-XII визначається порядок нарахування пільгових пенсій та витрат на виплату і їх доставку.

Пунктами «а»-«з» статті 13 Закону № 1788-XII визначено категорії працівників, які на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи.

Відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 статті 1 та абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» для суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об`єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому в силу пункту 1 частини першої статті 4 вищезазначеного Закону ставка збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для вищезазначених платників збору встановлюється в розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно із пунктом 6.1 розділу 6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663; далі Інструкція №21-1) відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини другої Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах, зокрема, 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Пунктом 2.1.1 зазначеної Інструкції визначено, що страхувальниками є роботодавці, зокрема, підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до пунктів 6.4, 6.5, 6.7 вищезазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позиція Верховного Суду стосовно застосування положень Інструкції №21-1 сформована, зокрема, у постановах від 07 серпня 2018 року у справі № 826/4490/15, від 14 лютого 2019 року у справі № 805/487/17-а, від 14 лютого 2019 року у справі № 805/951/17-а, від 25 квітня 2019 року у справі № 820/1165/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 813/822/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 810/3957/15, від 21 жовтня 2019 року у справі № 2а-135/10/2270/9, від 21 жовтня 2019 року у справі № 819/2382/15, від 08 листопада 2019 року у справі № 802/84/16-а, від 09 квітня 2020 року у справі № 813/2829/17, від 14 травня 2020 року у справі № 809/603/17, від 16 червня 2020 року у справі № 826/5835/14 та від 23 червня 2020 року у справі № 815/6413/16.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції покликається на висновки у справі №260/2398/20 та вказує, що Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Ужгород» (правонаступником якого є відповідач) не було правонаступником Державного авіапідприємства «Універсал-Авіа» з питань авіаційної діяльності.

Апеляційний суд, зазначає, що судові рішення у справі №260/2398/20 були переглянуті Верховним Судом та постановою від 29 січня 2024 року касаційну скаргу ГУПФ задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року в задоволенні первісного позову відмовлено повністю.

Зустрічний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним нарахування та стягнення з ЗОКП фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, яка призначена громадянину ОСОБА_1 на пільгових умовах за період квітень-червень 2020 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року апеляційну скаргу ГУПФ задоволено.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі № 260/2398/20 скасовано та прийняти нову, якою адміністративний позовом задоволено.

Стягнути із ЗОКП на користь ГУПФ заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної за Списком 1, на загальну суму 43225 грн 93 коп, яка виникла за період з квітня 2020 року по червень 2020 року.

У задоволенні зустрічного позову відмовити (далі Постанова суду).

Крім того, у цій Постанові суду, встановлено, що «у відповідності до наказу Міністерства транспорту України № 448 від 25 серпня 1994 року на базі Ужгородського державного авіаційного підприємства було створено Ужгородське державне авіаційне підприємство «Універсал Авіа» (далі ДАП «Універсал Авіа»).

Рішенням виконкому Ужгородської Ради народних депутатів за №240 від 27 серпня 1995 року було зареєстровано Статут Ужгородського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа», затверджено 15 серпня 1995 року головою Державного Департаменту авіаційного транспорту «Укравіатранс». Відповідно до даного статуту, Ужгородське державне авіаційне підприємство «Універсал-Авіа» є правонаступником державного підприємства «Ужгородський об`єднаний авіазагін», який, в свою чергу, зареєстрований 20 січня 1992 року, рішенням №19 виконавчого комітету Ужгородської Ради народних депутатів.

Пунктом І.І. статті І Статуту зазначено, що Ужгородське ДАП «Універсал-Авіа» засновано на державній власності, підпорядковано об`єднанню державних авіаційних підприємств «Універсал-Авіа» Державного Департаменту авіаційного транспорту України «Укравіатранс». Авіапідприємство є правонаступником (правоприємником згідно Статуту) майна, прав і обов`язків Ужгородського об`єднаного авіазагону.

Наказом Міністерства транспорту України № 487 від 04 вересня 2000 року Ужгородське державне авіаційне підприємство «Універсал-Авіа» реорганізоване шляхом виділення з його складу аеропорту Ужгород. Створено на базі майна аеропорту Ужгород Державне підприємство ДП «Міжнародний аеропорт Ужгород», розташувавши його за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька № 145.

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Ужгород»» було правонаступником реорганізованого підприємства у відповідних частинах майнових прав і обов`язків за розподільчим балансом. Дане новостворене підприємство віднесено до сфери управління Міністерства транспорту України та включено його до складу Українського об`єднання цивільної авіації «Аеропорти України» передбачивши чим наказом подальшу передачу ДП «Міжнародний аеропорт Ужгород» до сфери управління Закарпатської обласної державної адміністрації.

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» 22 грудня 2001 року реорганізоване в Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 297-р та рішення Закарпатської обласної ради від 07 листопада 2001 року № 340 було передано майно у комунальну власність, згідно Виписки з ЄДРПОУ.

Згідно положень пунктів 1.1. та 1.2. Статуту Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород», затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 16 травня 2019 року № 1479 «Про затвердження Статуту Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» у новій редакції», що діяв на момент підписання Договору № 35/19 від 24 травня 2019 року, ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» засновано на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (комунальній власності Закарпатської області), а його засновником та власником є Закарпатська обласна рада.

Підприємство створено на підставі рішення Закарпатської обласної ради № 340 від 07 листопада 2001 року на базі цілісного майнового комплексу ДП «Міжнародний аеропорт Ужгород», що передано у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 297-р від 26 липня 2001 року «Про передачу цілісних майнових комплексів аеропортів цивільної авіації з державної у комунальну власність» та Наказу Міністерства транспорту України №658 від 01 жовтня 2001 року «Про передачу цілісних майнових комплексів аеропортів цивільної авіації з державної у комунальну власність».

Отже, ДП «Міжнародний аеропорт Ужгород» (правонаступником якого в подальшому став ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород») утворено шляхом виділу зі складу ДАП «Універсал-Авіа», що є правонаступником державного підприємства «Ужгородський об`єднаний авіазагін», де працював ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції зауважує, що при направлені цієї справи на новий розгляд, Верховний Суд покликався на те, що судами попередніх інстанцій не встановлено, чи продовжує існувати ДАП «Універсал-Авіа», як юридична особа, з якої було здійснено виділ, а також не досліджено наявність та зміст розподільчого балансу, в частині того, які саме передано права та обов`язки та, зокрема чи передано внаслідок виділу ДП «Міжнародний аеропорт «Ужгород» з ДАП «Універсал-Авіа» його обов`язок щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, що має безпосереднє значення для правильного вирішення спірних правовідносин, які виникли у цій справі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Спеціальним авіаційним загоном Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій до матеріалів справи подано наступні документи (а. с. 122-180 том 9): копію свідоцтва про державну реєстрацію УЖГОРОДСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО АВІАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Універсал-Авіа» з довідкою № 16361; копію витягу із Статуту УЖГОРОДСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО АВІАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Універсал-Авіа»; копію Розпорядження Кабінету міністрів України № 12-р від 18 січня 2003 року «Про передачу цілісного майнового комплексу Ужгородського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» до сфери управління МНС» з наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 73 від 18.03.2003 року «Про створення державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» МНС України»; копію свідоцтва про державну реєстрацію «Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» МНС України»; копію Акта приймання-передачі цілісного майнового комплексу УЖГОРОДСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО АВІАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Універсал-Авіа» до сфери управління МНС України з копією балансу на 01.02.2003, довідкою про інвентаризацію розрахунків, про кредиторські заборгованості, роз`яснення до довідки про інвентаризацію розрахунків; копію статуту Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» МНС України; копію Наказу ДСНС України № 96 від 02.02.2023 «Про припинення Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» МНС України з Наказом ДСНС України № 39 від 30.01.2024 року «Про затвердження передавального акту» та передавальний акт; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб відносно Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа».

Проаналізувавши вказані документи, судом апеляційної інстанції встановлено, що на базі УЖГОРОДСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО АВІАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «Універсал-Авіа» (код ЄДРПОУ - 01128794), наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 73 від 18.03.2003 року на підставі розпорядження КМУ № 12-р від 18.01.2003 «Про передачу цілісного майнового комплексу Ужгородського державного авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» до сфери управління МНС», створено Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа» (код ЄДРПОУ - 01128794).

Відповідно до наказу ДСНС України № 96 від 02.02.2023 «Про припинення Державного авіаційного підприємства «Карпати-Авіа», ДАП «Карпати-Авіа» МНС України реорганізоване шляхом перетворення до Спеціального авіаційного загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій (код ЄДРПОУ - 33965532).

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ДАП «Універсал-Авіа», зі складу якого шляхом виділу утворилося ДП «Міжнародний аеропорт Ужгород» (правонаступником якого в подальшому став ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород»), припинила своє існування як юридична особа, що є правонаступником державного підприємства «Ужгородський об`єднаний авіазагін», де працював ОСОБА_1 .

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород», як особа що була утворена внаслідок виділу з юридичної особи, яка існувала до виділу, несе солідарну відповідальність перед пенсійним органом за понесені ним витрати на виплату та доставку пільгової пенсії, виплаченої громадянину ОСОБА_1 ».

Відповідно до частини першої статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на висновки, що викладені у Постанові суду по справі №260/2398/20 та враховуючи те, що підставою для відмови у задоволенні позову в оскаржуваному рішенні суду, зазначено, що ЗОКП не є правонаступником підприємств, на якому працювала особа, витрати на доставку пільгової пенсії, якої підприємство має відшкодувати ГУПФ, неправильність яких спростовано вище, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого позову та обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до передчасного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Стягнути із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної за Списком 1, на загальну суму 46308,61 гривень, яка виникла за період з січня-березня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич