Справа № 640/17649/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноелітстрой» до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа № 640/17649/20, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 14 листопада 2019 року № 65-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування " в частині анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми наслідками Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноелітстрой».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ДАБІ України від 29 травня 2020 року листом № 40-401-16/3824-20 було повідомлено, що ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із середніми наслідками, реєстраційний запис . початок дії з 17 січня 2018 року видану ТОВ «Техноелітстрой» було анульовано наказом ДАБІ України від 14 листопада 2019 року № 65-Л. Підставою для прийняття вказаного рішення є акти про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Варто зазначити, що ДАБІ України та її посадові особи не вимагали від ТОВ «Техноелітстрой» надання документів, інформації щодо предмета перевірки, надання доступу посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню та об`єктів, використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню. Крім цього слід вказати, що ліцензіат не був повідомлений про проведення планової перевірки органом ліцензування, як це передбачено п. 10 Порядку проведення спеціально уповноваженим органом ліцензування планових та позапланових перевірок додержання органом ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 182, оскільки на адресу: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, оф. 256, жодних повідомлень про проведення такої перевірки не надходило. Таким чином, анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із середніми наслідками, реєстраційний запис , початок дії з 17 січня 2018 року, видану ТОВ «Техноелітстрой», наказом ДАБІ України від 14 листопада 2019 року № 65-Л є безпідставним та неправомірним. Зокрема, станом на момент проведення планової перевірки органом ліцензування позивачу на адресу: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, оф. 256, що є як і місцезнаходженням ліцензіата, так і місцем провадження ліцензіатом господарської діяльності, що підлягаю ліцензуванню, жодних повідомлень відповідача, зокрема, повідомлення про проведення планової перевірки щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми наслідками, не надходило.

19.10.2020 до суду від ДАБІ України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що Держархбудінспекція видала наказ від 27.11.2018 № 1494 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної архітектурно-будівельної інспекції України господарювання на 2019 рік». Проведення планової перевірки ТОВ «Тнхноелітстрой» стосовно дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із середніми та значними наслідками, визначено планом перевірок (порядковий № 3477), дата початку проведення заходу - 12.11.2019, строк проведення заходу - 5 днів. Крім того, наказ Держархбудінспекції від 27.11.2018 № 1494 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної архітектурно-будівельної інспекції України за діяльністю суб`єктів господарювання на 2019 рік» та річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної архітектурно-будівельної інспекції України за діяльністю суб`єктів господарювання на 2019 рік розміщено на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції у розділі «Поточна діяльність». На підставі направлення б/н від 11.11.2019 року для проведення позапланової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, строк дії направлення з 12.11.2019 року по 18.11.2019 року головними державними інспекторами відділу по роботі з ліцензіатами Ігнатовим С.Г., Федоренко М.С. було проведено перевірку. За результатами планового заходу було складено акт від 12.11.2019 року б/н, та акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 12.11.2019 року б/н. Перевіркою встановлено, що підприємство TOB «Техноелітстрой» місцезнаходженням за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82 оф. 256 не знаходиться. Посадові особи органу ліцензування до здійснення перевірки не допущені. Присутність керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення перевірки не забезпечено. Підприємством не надано документи з питань, що виникли під час перевірки. Департамент надіслав на адресу Товариства повідомлення від 17.10.2019 № 10/26-9/1710/08, який повернувся за закінченням терміну зберігання. Отже Товариство свідомо уникало отримання кореспонденції, не призначало уповноваженої особи, при цьому маючи достатньо часу для цього. Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи правомірність проведення планової перевірки, наявність законних підстав для її проведення, посадовою особою цілком законно складено акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування ліцензійною комісією Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів цілком обґрунтовано прийнято рішення про анулювання ліцензії та при видачі Наказу №65-Л від 14.11.2019 року діяла у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» ліквідаційною комісією 03.01.2024 скеровано дану справу до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025, головуючим по справі визначено суддю Завальнюка І.В., у зв`язку із чим справу належить прийняти до провадження.

Ухвалою судді Завальнюка І.В. від 24.02.2025 справу прийнято до провадження; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; замінено відповідача Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (37471912) на його правонаступника - Державну інспекцію архітектури та містобудування України (44245840).

Відповідь на відзив від позивача до суду не надійшла.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України згідно рішення від 17 січня 2019 року № 2-Л видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Техноелітстрой» ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми наслідками, реєстраційний запис , початок дії з 17 січня 2018 року.

На адвокатський запит адвоката Локарева К.С., який діяв в інтересах ТОВ «Техноелітстрой», ДАБІ України листом від 29 травня 2020 року № 40-401-16/3824-20 повідомлено, що ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми наслідками, реєстраційний запис , початок дії з 17 січня 2018 року, видану ТОВ «Техноелітстрой», було анульовано наказом ДАБІ України від 14 листопада 2019 року № 65-Л.

Позивач, зважаючи на те, що анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми наслідками, реєстраційний запис , початок дії з 17 січня 2018 року, видану ТОВ «Техноелітстрой», наказом ДАБІ України від 14 листопада 2019 року № 65-Л є безпідставним та неправомірним, звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

З огляду на матеріали справи, Держархбудінспекція видала наказ від 27.11.2018 № 1494 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної архітектурно-будівельної інспекції України за діяльністю суб`єктів господарювання на 2019 рік».

Проведення планової перевірки ТОВ «Техноелітстрой» стосовно дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із середніми та значними наслідками, визначено планом перевірок (порядковий № 3477), дата початку проведення заходу - 12.11.2019, строк проведення заходу 5 днів.

Крім того, наказ Держархбудінспекції від 27.11.2018 № 1494 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної архітектурно-будівельної інспекції України за діяльністю суб`єктів господарювання на 2019 рік» та річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної архітектурно-будівельної інспекції України за діяльністю суб`єктів господарювання на 2019 рік розміщено на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції у розділі «Поточна діяльність».

На підставі направлення б/н від 11.11.2019 року для проведення позапланової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, строк дії направлення з 12.11.2019 року по 18.11.2019 року головними державними інспекторами відділу по роботі з ліцензіатами Ігнатовим С.Г., Федоренко М.С. було проведено перевірку.

За результатами планового заходу було складено акт від 12.11.2019 року б/н, та акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 12.11.2019 року б/н.

Перевіркою встановлено, що підприємство TOB «Техноелітстрой» за місцезнаходженням за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82 оф. 256 не знаходиться. Посадові особи органу ліцензування до здійснення перевірки не допущені. Присутність керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення перевірки не забезпечено. Підприємством не надано документи з питань, що виникли під час перевірки.

На підставі викладеного та відповідно до ст. 17 Закону України «Про архітектурну діяльність», Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затвердженого постановою КМУ від 05.12.2007 № 1396, Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 09.07.2014 № 294, на підставі висновку Ліцензійної комісії ДАБІ України та її територіальних органів (протокол № 65 від 14.11.2019) наказом ДАБІ України № 65-Л від 14.11.2019 «Про результати розгляду питань щодо ліцензування» Товариству з обмеженою відповідальністю «Техноелітстрой» анульовано ліцензію на підставі акту про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877-V).

У статті 2 Закону № 877-V встановлено, що контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Частиною 3 статті 19 Закону №222-VIII визначено, що контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування, крім Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка здійснює контроль відповідно до Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Питання проведення планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) врегульоване статтею 5 Закону №877-V. Так, вищезазначеною статтею передбачено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року. Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

Частиною 4 статті 5 Закону №877-V визначено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Судом встановлено, що Департамент надіслав на адресу ТОВ «Техноелітсрой» повідомлення від 17.10.2019 № 10/26-9/1710/08, як цього вимагає Закону № 877-V, яким повідомлялося про проведення планової перевірки за додержанням ліцензійних умов та необхідність забезпечити присутність під час здійснення планового заходу керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Зазначений лист Департаментом було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 770.

Проте вказаний лист ТОВ «Техноелітстрой» отриманий не був та повернувся до Департаменту за закінченням терміну зберігання, що підтверджується повернутим до Департаменту повідомленням про вручення поштового відправлення № Р 770.

Отже, контролюючий орган повідомив суб`єкта господарювання про проведення планового заходу контролю у спосіб (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) та в строк (не пізніш, як за десять днів), що узгоджується із приписам частини четвертої статті 5 Закону № 877-V.

За приписами частини 1 статті 16 Закону №222-VIII анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Однією з підстав для прийняття рішення про анулювання ліцензії, передбаченою пунктом 8 частини 2 статті 16 вказаного Закону (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Зі змісту наведеної норми вбачається, що відмова у проведенні перевірки - це протиправні дії або бездіяльність ліцензіата, що мають наслідком неможливість проведення перевірки. Зважаючи на те, що у такий спосіб ліцензіат фактично уникає державного контролю (нагляду) у сфері ліцензування, закон встановлює сувору санкцію за це правопорушення - анулювання ліцензії.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 у справі 208/537/17(2-а/208/120/17) зробив висновок про те, що недопуск посадових осіб уповноваженого органу до проведення перевірки може виражатись, як у вчиненні будь-яких активних дій з боку суб`єкта містобудівної діяльності або його представників, що фактично перешкоджають здійсненню такого заходу державного архітектурно-будівельного контролю, так і у пасивній поведінці цього ж суб`єкта, який будучи завчасно обізнаним про день, час і місце її проведення, свідомо, за відсутності на те поважних причин, не створив належних умов для цього, в тому числі, не забезпечив доступ до об`єкта перевірки.

У постанові Верховного Суду від 29.09.2023 у справі № 820/6552/17 зроблено висновок про те, що відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається фактичний недопуск уповноважених осіб ліцензіата до проведення перевірки, тобто такий, що унеможливив здійснення перевірки визначених питань та встановлення стану додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов. Якщо ж здійснити перевірочну діяльність та встановити дійсний стан додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов за наданими документами вдалося, то ненадання окремих документів, відсутніх у ліцензіата, не можна вважати недопуском органу ліцензування до перевірки.

З огляду на матеріали справи, посадовими особами Департаменту ДАБІ у м. Киві Ігнатовим С.Г. та Федоренко М.С. здійснено виїзд за місцем провадження господарської діяльності позивача 11.11.2019 за адресою: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 256 та зафіксовано факт недопуску посадових осіб до перевірки.

В акті б/н від 12.11.2019 про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування зазначено, що з виїздом комісії за місцезнаходженням ТОВ «Техноелітстрой» (41846046): 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 256 підприємство не знаходиться. Посадові особи органу ліцензування до здійснення перевірки не допущені. Присутність керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення перевірки не забезпечено. Підприємством не надано документи з питань, що виникли під час перевірки.

У постанові від 20.02.2019 у справі №814/832/18 Верховний Суд сформував таку позицію щодо застосування норм Закону № 222-VIII щодо відмови у допуску до перевірки та її правових наслідків:

"Відповідно до п. 8 ч. 12 ст. 16 Закону №222-VIII підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Частиною 3 зазначеної статті передбачене право залучати фото та відеоматеріали, відзняті під час проведення перевірки, а також встановлюється обов`язок належного обґрунтування та детального викладення фактів порушення законодавства.

Для фіксування факту недопуску до перевірки відповідно до п. 8 ч. 12 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" вихід посадових осіб за адресою, вказаною у наказі та направленні на перевірку, повинен здійснюватися безпосередньо.

Отже, у разі скасування ліцензії з підстав відмови ліцензіата у проведені перевірки органом ліцензування, факт недопуску повинен бути зафіксований в акті та підтверджуватися відповідними доказами. При цьому тягар доказування факту недопуску та усіх інших істотних обставин, які з цим пов`язані, покладається на суб`єкта владних повноважень, який це стверджує.

За п. 8 ч. 12 ст. 16 Закону № 222-VIII самостійними проявами недопуску до перевірки (об`єктивна сторона цього порушення) є:

відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню;

відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню;

відсутність протягом першого дня перевірки особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки за місцезнаходженням ліцензіата.

З наведеного слідує, що недопуск до перевірки може проявлятися в активних діях - відмові в доступі до певних місць чи об`єктів, а також в пасивній формі - відсутності представника ліцензіата за місцем його знаходження.

Розширене тлумачення п. 8 ч. 12 ст. 16 Закону № 222-VIII не допускається, оскільки йдеться про застосування відповідальності до ліцензіата - її невиконання має наслідком анулювання ліцензії.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру (ч. 4 ст. 89 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, відсутність уповноваженого представника ліцензіата протягом першого дня перевірки саме за тим місцезнаходженням ліцензіата, яке зазначене в Єдиному державному реєстрі, або відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до фактичного місця провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, свідчить про недопуск до перевірки та є підставою для анулювання ліцензії".

Також Верховний Суд у постановах від 17.09.2019 у справі №826/7786/18, від 20.02.2020 у справі №826/20212/16 зазначив, що відмова у проведенні перевірки передбачає або активні дії службових осіб ліцензіата по недопущенню органу ліцензування до перевірки, невиконання їх законних вимог, або ж усвідомлену умисну бездіяльність ліцензіата з метою переховування від членів комісії.

Отже, в контексті обставин цієї справи мав місце саме недопуск до проведення перевірки, тому у відповідача були підстави для анулювання ліцензії на підставі пунктом 8 частини 2 статті 16 Закону №222-VIII.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноелітстрой» (: 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 82, офіс 256) до Державної інспекції архітектури та містобудування України (бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133; ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк