Справа № 640/7415/22
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/7415/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Смішливої Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Пономарьової О.І.,

позивача не прибув,

представника позивача не прибув,

представника відповідача Косс О.С.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України, третя особа Державний секретар Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України Спіріна Олена Дмитрівна про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2022 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України (далі - відповідач) третя особа Державний секретар Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України Спіріна Олена Дмитрівна (далі - третя особа), з такими вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 13.04.2022 № 130/к;

- поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді начальника Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності в Міністерстві з питань стратегічних галузей промисловості України;

- стягнути з Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- зобов`язати Міністерство з питань стратегічних галузей промисловості України здійснити нарахування єдиного соціального внеску на суму середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, утримати податок на доходи фізичних осіб і військового збору з суми середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначено, що з липня 2021 року ОСОБА_1 обіймала посаду начальника Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України. На цю посаду вона була призначена за результатами проведеного конкурсу.

При проходженні позивачем конкурсу на зайняття цієї посади робота з державною таємницею не була заявлена серед умов, необхідних для її обов`язкового зайняття.

20.03.2022 майже через місяць після введення в Україні воєнного стану, пов`язаного з агресією російської федерації, через бомбардування міста Києва, позивач змушена була вивезти свою малолітню доньку ОСОБА_2 за межі України.

03.04.2022 ОСОБА_1 скерувала засобами телефонного зв`язку з використанням мессенджеру Signal на телефон Державного секретаря О.Спіріної заяву про відпустку за власний рахунок. Вирішення всіх робочих питань з керівництвом підчас дії воєнного стану через даний месенджер здійснювалося безпосередньо за вказівкою Державного секретаря О.Спіріної .

За 10 хвилин Державний секретар О.Спіріна відреагувала на заяву позивача, повідомивши, що надання їй відпустки не можливо та що вона вже звільнена (копія скріншоту листування на 1 аркуші додається). Проте жодного документу на підтвердження звільнення ОСОБА_1 не отримала.

Не зважаючи на таке повідомлення про звільнення ОСОБА_1 продовжувала виконання своїх посадових обов`язків: протягом наступних 11 днів їй доводилися до виконання доручення через систему документообігу «Мегаполіс», які позивач виконувала через дану систему.

Однак, 14.04.2022 позивач побачила на своєму особистому акаунті в GOOGLE - ІНФОРМАЦІЯ_1 - електронний лист від «ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3: Дата: ср, 13 апр. 2022 г. в 18:22; Тема: Повідомлення; Кому: ». Електронний лист містив 2 вкладених файли, одним з яких був «Наказ.PDF».

В результаті відкриття такого файлу з`ясувалося, що це - незавірена електронна копія наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 13.04.2022 № 130/к за підписом Державного секретаря О. Спіріної.

З такої незавіреної електронної копії наказу ОСОБА_1 дізналася, що її звільнено 13.04.2022 на підставі п.2 ч. 1 ст.40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпПУ). Причиною звільнення вказано скасування допуску до державної таємниці. Як підставу звільнення зазначено наказ Мінстратегпрому від 11.04.2022 №23дск «Про припинення доступу до державної таємниці ОСОБА_1 » (з даним наказом позивач не ознайомлений, копію наказу не отримувала).

Відразу, 14.04.2022 у відповідь на таке електронне повідомлення ОСОБА_1 , направила адресату «ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3» електронний лист з проханням надати для ознайомлення наказ Мінстратегпрому від 11.04.2022 № 23дск «Про припинення доступу до державної таємниці ОСОБА_1 », який залишено без відповіді.

Станом на день звернення з цим позовом позивач не ознайомлений з жодним рішенням стосовно заяви про надання відпустки від 03.04.2022, наказом про звільнення, наказом Мінстратегпрому «Про припинення доступу до державної таємниці ОСОБА_1 » від 11.04.2022 № 23дск.

Вважає своє звільнення незаконним, наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 13.04.2022 № 130/к (далі - наказ № 130/к) протиправним та таким, що підлягає скасуванню оскільки наказ № 130/к грубо порушує положення ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 2 ч. 1, 2 ст. 40 КЗпП України, ч.2 ст.26 Закону Україні «Про державну таємницю» від 21.01.1994 № 3855-ХІІ.

Від відповідача 27.06.2022 надійшов до суду відзив, у якому зазначено, що позов не визнається, оскільки звільнення позивачки відбулось у відповідності до вимог до п. 2 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, а саме трудовий договір, укладений на невизначений строк, розірвані роботодавцем у зв`язку зі скасуванням допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Так, ОСОБА_1 було надано доступ до державної таємниці відповідно до наказу Мінстратегпрому від 01.10.2021 № 84дск «Про надання доступу до державної таємниці ОСОБА_1 ». 04.08.2021 ОСОБА_1 підписала зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці, чим взяла на себе зобов`язання повідомляти посадових осіб, які надали їй доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про свій виїзд з України. 20.03.2022 в порушення взятих на себе зобов`язань Позивач виїхала з території України не повідомивши про це посадових осіб, які надали їй доступ до державної таємниці та відповідні режимно-секретні органи.

Таким чином, з урахуванням листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 06.04.2022 № 5/7/4/3/-238 «Щодо порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці», наказом Мінстратегпрому від 11.04.2022 № 23дск «Про припинення доступу до державної таємниці ОСОБА_1 » позивачу припинено доступ до державної таємниці.

Вважає, що оскільки, виконання покладених на начальника Управління обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а ОСОБА_1 скасовано доступ до державної таємниці, державним секретарем прийнято законне та обґрунтоване рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності Мінстратегпрому, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 640/7415/22 без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2022 у задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовлено.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 на виконання Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» прийнято адміністративну справу до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 10.03.2025 у приміщенні за адресою: вул. Академіка Янгеля, 4, м. Дніпро, Дніпропетровська область.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 задоволено клопотання представника позивача про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 частково задоволено клопотання представника відповідача, витребувано від відповідача додаткові докази.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 задоволено клопотання представника відповідача, витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби України інформації про перетин громадянкою України ОСОБА_1 кордону України (лінії розмежування) у період з 24.02.2022.

У судове засідання позивач та її представник не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 07.03.2025 до суду через підсистему Електронний суд надійшла заява представника позивача адвоката Реви Д.М. з проханням розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача позов не визнала, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов, зазначила, що копія наказу Мінстратегпрому № 23 дск від 11.04.2022 позивач має право отримати особисто, про що їй було повідомлено, однак, до цього часу вона до міністерства не прибула та наказ не отримала. Щодо копії заяви ОСОБА_1 від 03.04.2022 про надання відпустки без збереження заробітної плати зазначила, що така заява до Мінстратегпрому не надходила та офіційно не зареєстрована, а тому рішення за цією заявою не приймалось. Щодо посилання представника позивача на звільнення позивача без пропонування посад, які не передбачають доступу до державної таємниці, зазначила, що позивачка на час звільнення перебувала за кордоном, а постанова КМУ № 440 від 12.04.2022 встановлює роботу державних службовців за кордоном. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, дослідивши паперові та електронні докази, оцінивши їх відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , наказом наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 574/к від 09.07.2021 призначена на посаду начальника Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності апарату Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України (том 1 арк. спр. 49).

04.08.2021 ОСОБА_1 підписано зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці, у якому, зокрема, позивач зобов`язалась повідомляти посадовим особам, які надали доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи, про свій виїзд з України (том 1 арк. спр. 156)

Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 84дск від 01.10.2021 надано доступ до державної таємниці зі ступенем секретності «Цілком таємно», «Таємно», роботи з мобілізаційними документами начальнику Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності апарату Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України ОСОБА_1 (том 1 арк. спр. 158).

Листом № 5/7/4/3-238 від 06.04.2022 «Щодо порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці» Департамент захисту національної державності Служби безпеки України повідомив Мінстратегпром про те, що за наявною інформацією, начальник Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України ОСОБА_1 , яка має допуск та доступ до державної таємниці, виїхала за межу території України без повідомлення відповідних режимно-секретних підрозділів. Зокрема, за наявними даними ОСОБА_1 20.03.2022 через пункт перетину державного кордону «Смільниця» виїхала до Республіки Польща, де перебуває до теперішнього часу. (том 2 арк. спр. 76).

Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 23дск від 11.04.2022 припинено доступ до державної таємниці зі ступенем секретності «Цілком таємно», «Таємно», роботи з мобілізаційними документами ьа користування в автоматизованих системах класу «1» відділу режимно-секретної роботи Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України ОСОБА_1 , начальнику Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності апарату Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України (том 1 арк. спр. 159).

Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 130к від 13.04.2022 звільнено ОСОБА_1 з посади начальника Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України 13 квітня 2022 року в зв`язку зі скасуванням допуску до державної таємниці. Підстава: наказ Мінстратегпрому від 11.04.2022 № 23дск «Про припинення доступу до державної таємниці ОСОБА_1 » (том 1 арк. спр. 58).

Листом від 13.04.2022 № 1.6-15.1/1457, направленим на електронну адресу ОСОБА_1 , позивачку повідомлено про її звільнення згідно з наказом Мінстратегпрому від 13.04.2022 № 130/к. Повідомлено, що через відсутність в день звільнення - 13.04.2022 на роботі їй необхідно отримати трудову книжку або надати письмову згоду про пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу (том 1 арк. спр. 59-61).

Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України листом від 25.10.2022 №26/2/3-10856дск/п «Про скасування допуску до державної таємниці» повідомив Мінстратегпром про те, що розпорядженням Центрального управління Служби безпеки України від 25.10.2022 № 115д скасовано допуск до державної таємниці ОСОБА_1 , начальнику Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності Міністерстві з питань стратегічних галузей промисловості України у зв`язку з припиненням діяльності, пов`язаної з державною таємницею (том 2 арк. спр. 77).

Представником позивача 05.03.2025 через підсистему Електронний суд надано до суду скріншоти з екрану телефону позивача з поясненнями, що це листування позивача у період з 26 лютого 2022 року до початку квітня 2022 року з різними посадовими особами Мінстратегпрому. Зокрема, абонентам, зазначеним як « ОСОБА_4 …» та « ОСОБА_5 …», 02.04.2022 повідомлено про те, що ОСОБА_1 20.03.2022 виїхала за кордон з 6річною донькою.

Відповідно до скріншоту з екрану телефону позивача 3 квітня нею надіслано абоненту, зазначеному як «ОСОБА_8», фото заяви від 03.04.2022 про надання відпустки без збереження заробітної плати з 04 квітня 2022 року на період дії воєнного стану (том 1 арк. спр. 9), копія цієї заяви додана позивачем до позовної заяви (том 1 арк. спр. 6).

Згідно з табелем обліку робочого часу Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України ОСОБА_1 у лютому 2022 року відпрацювала 10 робочих днів, 12 днів - оплачувана тимчасова непрацездатність, у березні 2022 року відпрацьовано 22 робочих дні, у квітні 2022 року - 9 робочих днів по 13.04.2022 включно (том 1 арк. спр. 152-154).

Згідно інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, наданої листом № 19/28372-25 Вих від 07.04.2025 надано витяг з наявною у Базі даних інформацію щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 по 07.04.2025, а саме про виїзд з території України через пункт пропуску Смільниця 20.03.2022 о 18:39. Дані про повернення в Україну відсутні.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату № 37 від 15.04.2025 ОСОБА_1 , начальнику Управління, у лютому 2022 року за 10 робочих днів нараховано заробітну плату у сумі 25330,00 грн, у березні 2022 року за 22 робочих дня нараховано заробітну плату у сумі 32180,00 грн. Середньоденна заробітна плата складає 1797,19 грн.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи в особливий період - під час дії воєнного стану.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та воєнний стан діє на час вирішення цієї справи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 1 Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 889-VIII посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 84дск від 01.10.2021 надано доступ до державної таємниці зі ступенем секретності «Цілком таємно», «Таємно», роботи з мобілізаційними документами.

Отже, на позивача розповсюджуються обмеження, встановлені статтею 28 Закону України «Про державну таємницю», а саме громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи у письмовій формі про свій виїзд з України.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 виїхала за межі України 20.03.2022 взагалі без повідомлення посадових осіб, які надали їй доступ до державної таємниці.

Лише на початку квітня 2022 року ОСОБА_1 в особистій переписці за допомогою менеджерів повідомила про свій виїзд з Україні абонентам, зазначеним в її телефоні як « ОСОБА_4 …» та « ОСОБА_5 …».

Жодних офіційних повідомлень від позивачки щодо виїзду з України ні роботодавцю, ні посадовим особам, які надали їй доступ до державної таємниці, та відповідним режимно-секретним органам не надходило.

Тобто, ОСОБА_1 грубо порушено вимоги Закону України «Про державну таємницю», у зв`язку з чим наказом Мінстратегпрому від 11.04.2022 № 23дск «Про припинення доступу до державної таємниці ОСОБА_1 » позивачу припинено доступ до державної таємниці.

Вказаний наказ позивачем не оскаржується, а тому оцінка судом зазначеному наказу не надається.

Пунктом 2 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках, зокрема, скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну таємницю» скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

Статтею 23 Закону України «Про державну таємницю» передбачено, що у наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено також у разі невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше.

Тобто, невиконання позивачкою обов`язків, встановлених статтею 28 Закону України «Про державну таємницю» могло слугувати підставою для скасування їй допуску до державної таємниці.

Між тим, судом встановлено, що станом на час звільнення позивачки з посади допуск до державної таємниці їй не скасовувався.

Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 23дск від 11.04.2022 припинено ОСОБА_1 доступ до державної таємниці.

Натомість скасування допуск до державної таємниці ОСОБА_1 здійснено розпорядженням Центрального управління Служби безпеки України № 115д від 25.10.2022 у зв`язку з припиненням діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Отже, на час прийняття відповідачем оскаржуваного наказу № 130/к від 13.04.2022 про звільнення ОСОБА_1 у відповідача була відсутня така підстава для звільнення як скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

При цьому припинення доступу до державної таємниці, застосоване до позивачки наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 23дск від 11.04.2022, не є тотожнім зі скасуванням доступу до державної таємниці, а тому не могло бути покладено як підставу для звільнення позивачки.

Таким чином наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 130к від 13.04.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України з 13 квітня 2022 року в зв`язку зі скасуванням допуску до державної таємниці, не відповідає критерію обґрунтованості та законності, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, в силу приписів частини п`ятої статті 26 Закону України «Про державну таємницю» відповідач мав обов`язок запропонувати позивачу іншу посаду або переведення на іншу роботу, не пов`язану з державною таємницею, і лише при відсутності такої посади - вирішити питання про звільнення.

Суд вважає недоречними посилання представника відповідача на те, що згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2022 № 440 "Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану" у разі перебування державного службовця або працівника державного органу в робочий час в Україні поза межами робочого місця без рішення керівника державної служби, зазначеного в п. 1 цієї постанови, або за кордоном, крім перебування у службовому відрядженні, оформленому в установленому порядку, до них може бути застосоване дисциплінарне стягнення відповідно до закону, оскільки звільнення позивачки відбулося 13.04.2022, а постанова Кабінету Міністрів України від 12.04.2022 № 440 "Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану" набрала законної сили лише 14.04.2022, тобто не є застосовною до спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, зважаючи на вище викладене та ураховуючи установлення судом протиправності винесення відповідачем оскаржуваного наказу про звільнення позивача, суд дійшов висновку щодо необхідності поновлення позивачки на попередній посаді.

Окрім цього, відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У цьому випадку позивач звернулась з позовом до суду 13.05.2022 (дата за штампом Укрпошти на конверті (том 1 арк. спр. 14), тобто своєчасно.

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду справа перебуває 53 дні, однак, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва справа перебувала з 16.05.2022, а тому суд вважає за необхідне прийняти рішення про виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника, згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР, визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середнього заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Згідно із ч. 4 п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 5 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати за два місяці роботи.

Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою відповідача, наданою 18.04.2025 через підсистему Електронний суд заробітна плата ОСОБА_1 у лютому 2022 року за 10 робочих днів складалась з посадового окладу 8800,00 грн, доплати за ранг - 25,00 грн, надбавка за стаж державної служби - 2640,00 грн, надбавка за інтенсивність праці 11000,00 грн, премія щомісячна- 2640,00 грн, всього за лютий 2022 року нараховано 25330,00 грн. У березні 2022 року заробітна плата ОСОБА_1 складалась з посадового окладу 17600,00 грн, доплати за ранг - 500,00 грн, надбавка за стаж державної служби - 5280,00 грн, надбавка за інтенсивність праці 8800,00 грн, всього за березень 2022 року нараховано 32180,00 грн., відпрацьовано днів 22 робочі дні.

Отже середньоденна заробітна плата позивачки складає 1797,19 грн ((25330,00 грн + 32180,00 грн) / 32 дні). Зазначені у довідці відомості сторонами не оспорюються.

Часом вимушеного прогулу позивачки є період з 14.04.2022 по 18.04.2025 (дата ухвалення рішення) та становить 780 робочих днів (з 14.04.2022 по 31.12.2022 - 180 робочих днів + за 2023 ріг - 260 робочих днів + за 2024 рік - 262 робочих дня, з 01.01.2025 до 18.04.2025 - 78 робочих дня).

Відповідно розмір середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача за час вимушеного прогулу вираховується шляхом множення середньоденного заробітку (1797,19 грн) на число робочих днів за період вимушеного прогулу (780 днів) та становить 1401808,20 грн.

Згідно з пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначення сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, Міністерство з питань стратегічних галузей промисловості України як податковий агент відповідно до норм Податкового Кодексу України та як страхувальник відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зобов`язане виплатити позивачці середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 квітня 2022 року по 18 квітня 2025 року у сумі 1401808,20 грн, утримавши з неї при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Оскільки такий алгоритм дій встановлений чинним законодавством, додаткового ухвалення судового рішення щодо цього не потребує.

Отже, вимоги ОСОБА_1 зобов`язати Міністерство з питань стратегічних галузей промисловості України здійснити нарахування єдиного соціального внеску на суму середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, утримати податок на доходи фізичних осіб і військового збору з суми середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України (місцезнаходження: вул. Івана Франка, 21/23, м. Київ, код 43733545), третя особа - Державний секретар Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України ОСОБА_6 (місцезнаходження: вул. Івана Франка, 21/23, м. Київ,) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 13.04.2022 № 130/к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді начальника Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України з 14.04.2022.

Стягнути зі Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.04.2022 по 18.04.2025 у розмірі 1401808,20 грн (один мільйон чотириста одна тисяча вісімсот вісім гривень 20 копійок) з подальшим відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління інвестиційної політики, міжнародної технічної допомоги та виставкової діяльності Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 37740,99 грн (тридцять сім тисяч сімсот сорок гривень 99 коп.) з подальшим відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 18 квітня 2025 року.

Суддя Т.В. Смішлива