Справа № 646/14199/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 р.Справа № 646/14199/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 року, головуючий суддя І інстанції: Іщенко О.В., м. Харків, повний текст складено 25.02.25 року у справі № 646/14199/24

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3659188 від 14.12.2024,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій просив суд:

- скасувати постанову серії ЕНА №3659188 від 14.12.2024 року про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, складену поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Багмут Р.Ю., через відсутність у складу та події адміністративного правопорушення;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (код ЄДРПОУ - 40108646) на його користь, ОСОБА_1 , судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 484,48 грн. та витрати на професійну правничу допомогу (в разі подання доказів їх понесення на протязі 5-ти днів після ухвалення остаточного судового рішення у справі).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.01.2025 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3659188 від 14 грудня 2024 року. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у судовому засіданні.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3659188 від 14.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП відмовлено. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3659188 від 14.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 122 КУпАП залишено без змін.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції рішення скасувати та ухвали нове рішення, яким скасувати постанову серії ЕНА №3659188 від 14.12.2024 року про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КАС України, складену поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Багмут Р.Ю., через відсутність у складу та події адміністративного правопорушення. Окрім того, ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (код ЄДРПОУ - 40108646) на його користь, ОСОБА_1 , судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 484,48 грн. за подання первинної позовної заяви та 968,96 грн. за подання апеляційної скарги на судове рішення.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у повному обсязі з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про задоволення його позову, через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Вважає, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, виявилося в тому, що суд не навів підстав для відхилення його доводів в частині, що екстрене гальмування автомобіля перед світлофором за звичних у весняно літньо-осінній період умов, не зважаючи на зимові шини на автомобілі, могло стати умовою для виникнення аварійної ситуації та ДТП, а тому він керувався в цій частині нормами підпункту е) пункту 2.14 Правил дорожнього руху України, які дозволяють не виконувати норми Правил дорожнього руху України за обставин непереборної сили, які він повідомив. Окрім того, вважає, що судом не було надано пояснень і щодо того, а чи міг взагалі інспектор перебувати на патрулюванні у вказаний час та день, і якщо так, чи розповсюджувалося його чергування на вказану ділянку дороги у м. Харкові. Зазначає про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права судом першої інстанції. Вказує, що суд першої інстанції вважав, що склад ч.2 ст.122 КУпАП України є усіченим, тобто таким, що не передбачає настання будь - яких наслідків та причинного зв`язку між діями та наслідками. Вважає, що вказаний склад адміністративного правопорушення є повним, та за відсутності наслідків формального правопорушення та причинного зв`язку між рухом на його автомобілі без здійснення маневру та будь-якими поміхами учасникам руху склад адміністративного правопорушення відсутній. Також зазначає, що судом не було спростовано його доводів про відсутність складу адміністративного правопорушення з об`єктивної та суб`єктивної сторони з його боку. Окрім того, посилається на те, що суд не надав правової оцінки розпорядженню начальника Харківської обласної військової адміністрації Синєгубова О.В. №14В від 21.03.2022, яке під час дії воєнного стану є для працівників Національної поліції України вищим розпорядчим актом юридичної сили ніж норми профільного закону (саме на час дії воєнного стану). Також посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, мотивуючи це тим, що приписами ч.1 ст.271 КАС України передбачено, що в справах, передбачених ст.286 КАС України, суд проголошує відразу повний текст судового рішення, тобто, як на його думку, суддя принципово здійснила порушення вимог процесуального закону на власний розсуд, до того ж замість того, аби у повному тексті вказати датою рішення 18.02.2025 року, коли скорочене рішення було проголошене, остання, всупереч нормам останніх висновків Великої Палати Верховного Суду, вказала датою повного тексту 25.02.2025 року, замість вірного 18.02.2025 року та зазначення внизу резолютивної частини коли складений повний текст. Окрім того, вказує на те, що суд першої інстанції розглянув дану справу у порядку спрощеного позовного провадження, що не може бути застосовано в даній категорії справ, з урахуванням вимог ст.286 КАС України. Також зазначає, що після усунення недоліків позовної заяви 30.12.2024 року на підставі ухвали від 25.12.2024 року, відкриття провадження у справі відбулося лише 09.01.2025 року без вказівки причин порушення строку для відкриття провадження. Також зазначає, що з незрозумілих причин ухвала суду від 17.01.2025 року була складена 22.01.2025, і саме цим числом внесена до ЄДРСР, хоча вона стосувалася судового засідання 17.01.2025 року.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України, в якому не погоджуючись із твердженнями, зазначеними в скарзі позивача, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 року у даній справі залишити без змін.

Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не скористалося правом, передбаченим ст.304 КАС України, на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали даної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що відповідно до постанови інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Багмута Р. Ю., серії ЕНА №2659188 від 14 грудня 2024 року, винесеної о 09:29:46 годині, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до обставин правопорушення у постанові зазначено, що 07.12.2024 о 15:21 в місті Харкові по вулиці Академіка Павлова, 161, водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 Правила дорожнього руху України - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих.

На місці скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відмовився приймати участь у складенні постанови, тому, між представником поліції та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, було досягнуто згоди про розгляд адміністративного правопорушення 14 грудня 2024 року о 09:00 годині у приміщенні Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за адресою: вулиця Шевченка, будинок 26, місто Харків, про що наявний особистий підпис ОСОБА_1 на повідомленні про запрошення до підрозділу патрульної поліції.

14 грудня 2024 року у приміщенні Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за адресою: вулиця Шевченка, будинок 26, місто Харків о 09:00 годині було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 було продемонстровано відеозапис події правопорушення, яка була зафіксована на відеореєстратор 70MAI Smart Dash Cam 1S, інвентарний номер /45, що розташований на службовому транспортному засобі Peugeot 301, державний номерний знак НОМЕР_1 ; старшим лейтенантом поліції Багмутом Р. Ю. було зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, а саме: п. 8.7.3. е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух, у таких діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Надалі особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, було ознайомлено з правами відповідно до статей 268 та 289 КУпАП.

При складенні постанови працівником поліції було дотримано вимог ст.283 КУпАП, у фабулі викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно - правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Зазначені вище обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери представника поліції, який збережено на носій інформації DVD - R.

Позивач, вважаючи, що постанова серії ЕНА №3659188 від 14.12.2024 року про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, складену поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Багмут Р.Ю. є такою, що підлягає скасуванню через відсутність у складу та події адміністративного правопорушення, звернувся до суду першої інстанції.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3659188 від 14.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.12.2024 серії ЕНА № 3659188, відсутні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам даної справи та доводам апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Приписами п.п. 3, 8, 11 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Приписами ст.52 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 затверджені Правила дорожнього руху (далі по тексту - ПДР).

Відповідно до п.1.1 ПДР правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно із п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло; г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу; ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі; з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до п.8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно із пунктами 16.1. та 16.9 ПДР перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.

Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з підпунктом б) пункту 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Підпунктом е) пункту 8.7.3 ПДР дорожнього руху встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху, у тому числі за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 1 ч.1 ст.40 Закону №580-VIII визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до постанови інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Багмута Р. Ю., серії ЕНА № 2659188 від 14 грудня 2024 року, винесеної о 09:29:46 годині, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП. Відповідно до обставин правопорушення у постанові зазначено, що 07.12.2024 о 15:21 в місті Харкові по вулиці Академіка Павлова, 161, водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ПДР - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих (а.с.18).

Колегія суддів враховує, що на місці скоєння адміністративного правопорушення позивач відмовився приймати участь у складенні постанови, тому, між представником поліції та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, було досягнуто згоди про розгляд справи про адміністративне правопорушення 14 грудня 2024 року о 09:00 годині у приміщенні УПП в Харківській області ДПП за адресою: вул. Шевченка, буд.26, м. Харків, про що наявний особистий підпис апелянта на повідомленні про запрошення до підрозділу патрульної поліції (а.с.37).

14 грудня 2024 року у приміщенні Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції за адресою: вулиця Шевченка, будинок 26, місто Харків о 09:00 годині було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 було продемонстровано відеозапис події правопорушення, яка була зафіксована на відеореєстратор 70MAI Smart Dash Cam 1S, інвентарний номер /45, що розташований на службовому транспортному засобі Peugeot 301; старшим лейтенантом поліції Багмутом Р. Ю. було зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив ПДР, а саме: п. 8.7.3. е) «червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух», у таких діях апелянта наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП

Надалі особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, було ознайомлено з правами відповідно до ст. ст. 268 та 289 КУпАП.

При складенні постанови працівником поліції було дотримано вимоги статті 283 КУпАП , у фабулі викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Вказана постанова містить інформацію про додане відео з відеореєстратора та інформацію про вказаний засіб.

При цьому, наведені вище обставини підтверджуються відеозаписом з портативного відеореєстратора представника поліції, який збережено на носій інформації DVD R, який надано до матеріалів справи, та фактично не оскаржуються позивачем в його скарзі.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що з наявного в матеріалах справи відеозапису, який також досліджувався судом першої інстанції, в частині безпосередньої події правопорушення проїзду ОСОБА_1 перехрестя, що було зафіксовано на відеореєстратор 70MAI Smart Dash Cam 1S службового транспортного засобу патрульної поліції та збережено на носії інформації DVD -R, який наявний в матеріалах справи, встановлено, що водій транспортного засобу Suzuki Vitara, державний номерний знак НОМЕР_2 , наближаючись до перехрестя вулиці Академіка Павлова проспекту Героїв Харкова та, ймовірно, бажаючи здійснити поворот праворуч намагається зайняти крайню праву смугу на дорозі, яка виявляється зайнятою іншим транспортним засобом. Тоді водій знову займає другу праву смугу руху і з неї здійснює поворот праворуч, після проїзду світлофору та пішохідного переходу зупиняється, фактично вже знаходячись на проспекті Героїв Харкова, з метою пропустити транспортний засіб, якій у цей час рухається по проспекту Героїв Харкова.

З цього відео встановлено, що перед перехрестям наявність двох світлофорів з вертикальним розташуванням сигналів; на світлофорі справа додатково наявна стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора. На обох світлофорах горить заборонний червоний сигнал. Транспортний засіб Suzuki Vitara, не зупиняючись на червоний сигнал світлофора, через стоп - лінію та пішохідний перехід здійснює рух, вже потім зупиняється, пропускаючи тролейбус, що рухається по проспекту Героїв Харкова.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відхиленнятвердження ОСОБА_1 про те, що останній на червоний сигнал не їхав, а коли загорівся зелений сигнал здійснив маневр.

Відтак, після з`ясування усіх фактичних даних поліцейським, старшим лейтенантом поліції, Багмутом Р.Ю. за результатами розгляду адміністративної справи було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства, встановлено в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП , а саме: проїзд перехрестя на заборонний червоний сигнал, складено постанову серії ЕНА №2659188 від 14.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у діях позивача ОСОБА_1 як водія, при проїзді перехрестя встановлено порушення підпункту е) пункту 8.7.3 ПДР - проїзд перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора, на якому наявна стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, що дозволяє рух праворуч при ввімкненому червоному сигналі світлофора, не з крайньої правої смуги руху.

Відтак, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - проїзд на заборонний сигнал світлофора, тому на нього правомірно було накладено стягнення, відповідно до оскаржуваної постанови.

При цьому, оскільки позивачем було допущено порушення п.п. е) п. 8.7.3 ПДР та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, його зупинка працівниками поліції є правомірною та відповідає приписам ст.35 Закону №580-VIII.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, виявилося в тому, що суд першої інстанції не навів підстав для відхилення його доводів в частині, що екстрене гальмування ним автомобіля перед світлофором за звичних у весняно літньо - осінній період умов, не зважаючи на зимові шини на автомобілі, могло стати умовою для виникнення аварійної ситуації та ДТП, а тому він керувався в цій частині нормами п.п. е) п.2.14 ПДР України, які дозволяють не виконувати норми ПДР України за обставин непереборної сили, які він повідомив, то колегія суддів, враховуючи наведене вище, а також з огляду на зміст наявного в матеріалах справи відеозапису, відхиляє такі доводи, як необґрунтовані, та такі, що не спростовують факту порушення позивачем п.п. е) п.8.7.3 ПДР, та як наслідок, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, в його діях.

Стосовно посилання в апеляційній скарзі на відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки вони не мали наслідків, а також відсутності складу адміністративного правопорушення з об`єктивної та суб`єктивної сторони з його боку, то колегія суддів вважає такі посилання необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм КУпАП та не узгоджуються із наведеним вище.

Таким чином, зазначене вище спростовує твердження скаржника про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Стосовно посилання в апеляційній скарзі на незаконність оспорюваної постанови, у зв`язку з недослідженням законності перебування патрульних на патрулюванні на конкретній ділянці дороги в день вчинення ним правопорушення, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст.12 Закон №580-VIII поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Частиною 1 ст. 91 Закону №580-VIII визначено особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.

Відповідно до ст. 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

При цьому, фактично ні під час виявлення поліцейськими вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення питання знаходження поліцейських на службі та здійснення патрулювання у м. Харкові не ставилося під сумнів останнім.

Окрім того, на підтвердження правомірності несення служби поліцейських екіпажу №2202 в матеріалах справи міститься розстановка сил та засобів роти №2 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП з 07.00 07.12.2024 по 19.00 07.12.2024 (а.с.102).

Відтак, наведені вище посилання скаржника, є необґрунтованими.

Також, стосовно посилання в апеляційній скарзі про те, що на наданому відео неможливо встановити, що в автомобілі інспектора використовується саме відеореєстратор 70 МАІ Smart Dash Cam 1S, а тому встановити, чи дійсно 07.12.2025 року використовувався відеореєстратор 70 МАІ Smart Dash Cam 1S неможливо, однак суд встановив факт використання вказаного відеореєстратора на власне переконання за відсутні доказів вказаного факту, доказів роботи саме вказаного відеореєстратора немає, що ставить під сумнів отриманий доказ як належний, а тому його встановлення, як належного, відбулося судом без належної правової підстави, то колегія суддів їх відхиляє, оскільки з матеріалів справи встановлено факт закріплення відеореєстратора 70MAI Smart Dash Cam 1S за службовим транспортним засобом Peugeot 301 номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебував поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старший лейтенант поліції Багмут Р.Ю., який в подальшому і виніс оспорювану постанову, а відтак у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо того, що відеозапис вчиненого позивачем правопорушення, зафіксовано саме на вказаний відеореєстратор, є та неналежним доказом у справі.

Окрім того, щодо доводів апеляційної скарги про ненадання судом першої інстанції правової оцінки розпорядженню начальника Харківської обласної військової адміністрації Синєгубова О. В. №14В від 21.03.2022, яке під час дії воєнного стану є для працівників Національної поліції України вищим розпорядчим актом юридичної сили ніж норми профільного закону (саме на час дії воєнного стану), мотивуючи це тим, що з 21.03.2022 на період дії правового режиму воєнного стану на території Харківської області заборонено використання відеореєстраторів та інших пристроїв фото- та відеофіксації під час використання автомобільного та мототранспорту для фото- і відеозйомки доріг загального призначення, об`єктів загального призначення, об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень, розташування, зосередження чи переміщення військових частин (підрозділів) сил оборони, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не узгоджується із законодавством, яке регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України приписами ст. ст.31, 40 Закону №580-VIII, якими передбачено право застосування поліцейськими технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису; фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Відтак, наведене вище розпорядження не встановлює заборони можливості застосування поліцейськими під час виконання покладених завдань та здійснення повноважень, визначених законом, вказаних приладів та технічних засобів, яким в т.ч. є і відеореєстратор. Окрім того, норми Закону №580-VIII мають вищу юридичну силу над зазначеним вище розпорядженням начальника Харківської обласної військової адміністрації, і до вказаних норм Закону №580-VIII не було внесено відповідних змін, які б передбачали заборону використання поліцейськими відеореєстраторів та інших пристроїв фото - та відеофіксації під час виконання своїх обов`язків.

Також щодо посилання в апеляційній скарзі на фактичне вчинення самим поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 правил дорожнього руху, а тому суду першої інстанції слід було б винести окрему ухвалу на його командира, як безпосереднього керівника вказаного поліцейського, для складання і на нього протоколу за ч.2 ст.122 КУпАП, то колегія суддів не приймає відповідні посилання, оскільки в даному випадку предметом розгляду даної справи є правомірність постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3659188 від 14.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, було доведено (доказано) правомірність оспорюваної постанови, що є предметом оскарження у даній справі.

При цьому, незважаючи на те, що вищенаведеною вище нормою КАС України визначено обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність, як в даному випадку, власних рішень, що є предметом оскарження у даній справі, позивач не звільняється від свого обов`язку, передбаченого ч.1 ст.77 КАС України, довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Всупереч наведеному вище, позивачем не було доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги у даній справі.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що оспорювана позивачем постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3659188 від 14.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та відсутності підстав для її скасування.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги, які стосуються порушення судом першої інстанції норм процесуального права, мотивуючи це тим, що приписами ч.1 ст.271 КАС України передбачено, що в справах, передбачених ст.286 КАС України, суд проголошує відразу повний текст судового рішення, тобто, як на його думку, суддя принципово здійснила порушення вимог процесуального закону на власний розсуд, до того ж замість того, аби у повному тексті вказати датою рішення 18.02.2025 року, коли скорочене рішення було проголошене, остання, всупереч останніх висновків Великої Палати Верховного Суду, вказала датою повного тексту 25.02.2025 року, замість вірного 18.02.2025 року та зазначення внизу резолютивної частини коли складений повний текст, колегія суддів зазначає наступне.

Так, нормою ст.271 КАС України передбачено, що у справах, визначених, зокрема, статтею 286 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.250 КАС України судове рішення (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час проголошення повного рішення суду суд може оголосити лише його вступну та резолютивну частини та негайно вручити копії такого рішення учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні.

Як встановлено протоколу судового засідання в режимі відеоконференції №4067944 від 18.02.2025 року у справі №646/14199/24 судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення (а.с.55).

В матеріалах справи міститься рішення (вступна та резолютивна частини) Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.02.2025 у справі №646/14199/24, в якому зазначено, що повне судове рішення буде складено судом 25 лютого 2025 року (а.с.56).

При цьому, оскаржуване у даній справі рішення (повний його текст) Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі №646/14199/24 датоване 25.02.2025 року. В резолютивній частині вказаного рішення суду зазначено, що повне судове рішення складено судом 25 лютого 2025 року.

Аналізуючи приписи ч.3 ст.317 КАС України, якою унормовано порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, останні не містять такої підстави для скасування судового рішення, як непроголошення повного судового рішення у справах, визначених, зокрема, статтею 286 цього Кодексу. Окрім того, зміст приписів абз.2 ч.2 ст.317 КАС України вказує на те, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. В даному випадку це не призвело до неправильного вирішення даної справи.

При цьому, якщо позивач вважає, що в повному тексті рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі №646/14199/24, яке датоване 25.02.2025, міститься описка в його даті, останній не позбавлений права на звернення до суду першої інстанції з відповідною заявою, в порядку ст.253 КАС України.

Відтак, з огляду на наведене вище, зазначені доводи скарги підлягають відхиленню, як необґрунтовані.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було розглянуто дану справу у порядку спрощеного позовного провадження, що не може бути застосовано в даній категорії справ, з урахуванням вимог ст.286 КАС України, то колегія суддів їх відхиляє, з огляду на наступне.

Так, як вже зазначалося вище, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.01.2025 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3659188 від 14 грудня 2024 року. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у судовому засіданні із розгляду справи по суті.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.01.2025 року розгляд справи №646/14199/24 було вирішено проводити у відкритому судовому засіданні в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова, призначене на 17 січня 2025 року об 15:00 годині, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного кабінету.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.01.2025 року було відкладено розгляд справи на 18 лютого 2025 року 11:00 годин.

Оголошення судом резолютивної частини судового рішення відбувалося у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю позивача (поза межами зали судового засідання), що встановлено з протоколу судового засідання в режимі відеоконференції №4067944 від 18.02.2025 року у справі №646/14199/24.

Зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції (його повний текст) вказує на те, що дана справа була розглянута судом саме у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відтак, враховуючи наведене вище, зазначені доводи скарги є необґрунтованими та такими, що не впливають на вирішення даної справи в суді апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, які стосуються, як на думку скаржника, порушення норм процесуального права, підлягають відхиленню, як такі, що не є підставою для скасування оскаржуваного рішення та не призвели до неправильного вирішення даної справи.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає обґрунтованим та правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3659188 від 14.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, викладений в оскаржуваному судовому рішенні.

Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції дійшов правильних та обґрунтованих висновків щодо встановлених обставин даної справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а відтак скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 року у справі №646/14199/24 без змін.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду даної справи скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, враховуючи приписи ст.139 КАС України, відсутні правові підстави для задоволення вимог скаржника про стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на його користь судові витрати у справі (судовий збір у розмірі 484,48 грн. за подання первинної позовної заяви та 968,96 грн. за подання апеляційної скарги на судове рішення).

Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 року у справі № 646/14199/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.3 ст.272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді О.А. Спаскін В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 17.04.2025 року