Справа № 120/11130/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/11130/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук І.М.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

17 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 01.03.2023 адміністративний позов задоволено та, окрім іншого, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2020, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020.

Разом із тим, 19.02.2025 позивачем подано заяву про встановлення судового контролю за виконання рішення суду від 01.03.2023. Обґрунтовуючи заяву позивач зазначив, що відповідачем не виконується рішення суду, в частині зазначення в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 відомостей про інші щомісячні види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 календарного року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності передбачених законом підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у цій адміністративній справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Такі ж вимоги передбачені статтею 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду (ч. 1 ст. 382-1 КАС України).

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 2 ст. 382-1 КАС України).

Так, в ході розгляду заяви позивача про встановлення судового контролю судом з`ясовано, що на виконання рішення суду від 01.03.2023 у справі №120/11130/22 відповідач виготовив довідку за № ХЛ62619 від 21.04.2023 про розмір грошового забезпечення за посадою позивача станом на 01.01.2020, розрахувавши усі зазначені у такій довідці складові грошового забезпечення виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020.

Вказана довідка була подана до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що позивачем також не заперечується.

Разом з тим, не погоджуючись з діями відповідача щодо зазначення у такій довідці зменшеного розміру надбавки за особливості проходження служби (1% замість 65%) та премії (10% замість 60%), позивач звернувся до суду з новим адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі № 120/11199/23, окрім іншого, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом 01.01.2020 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XIІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 60% посадового окладу.

Як зазначає позивач, на виконання вказаного судового рішення відповідач оформив нову довідку за № ХЛ62619 від 14.01.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, у якій розмір додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення та премії) визначив шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, а не на 01.01.2020, чим занизив загальний розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Вказані дії відповідача при складанні довідки за № ХЛ62619 від 14.01.2025 позивач розцінює як невиконання рішення суду від 01.03.2023 у справі № 120/11130/22.

Разом із тим, суд не погоджується із такою позицією позивача, адже відповідач виконав зазначене судове рішення, виготовивши та подавши до пенсійного органу довідку за № ХЛ62619 від 21.04.2023 про розмір грошового забезпечення за посадою позивача станом на 01.01.2020.

Варто зазначити, що позивач належного та повного виконання рішення суду у справі № 120/11130/22 не заперечував, оскільки після видачі довідки № ХЛ62619 від 21.04.2023 із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у вказаній справі не звертався.

Водночас дії відповідача щодо визначення складових цієї довідки стали предметом окремого судового розгляду в межах справи № 120/11199/23, а довідка за № ХЛ62619 від 14.01.2025, з правильністю оформлення якої позивач не згодний, була видана відповідачем саме на виконання рішення суду саме у зазначеній справі, а не у справі № 120/11130/22.

Також з резолютивної частини рішення суду у справі № 120/11199/23 не вбачається, що на ІНФОРМАЦІЯ_3 був покладений обов`язок врахувати рішення суду від 01.03.2023 у справі № 120/11130/22 при виготовленні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених законом підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у цій адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.