Справа № 520/35145/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 р. Справа № 520/35145/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Бідонько А.В.) від 10.03.2025 року по справі № 520/35145/24

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

третя особа ОСОБА_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправні дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про винесення постанови про накладення штрафу від 11.12.2024 ВП № 75554045 (виконавчий лист № 520/16527/23 виданий 10.07.2024, Стягувач ОСОБА_1 ).

- постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від від 11.12.2024 ВП № 75554045 (виконавчий лист № 520/16527/23 виданий 10.07.2024, Стягувач ОСОБА_1 ).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виніс необґрунтовану постанову про накладення штрафу на Боржника, який вчиняв відповідні дії з метою виконання рішення по справі та виконавчого документа, шляхом повідомлення про дані обставини відділ, подання заяви стягувачу з метою отримання банківських реквізитів, вживав заходи щодо замовлення відповідних коштів. Зазначає, що судом не було досліджено підстав, які стали причиною невиконання судового рішення. Вказує, що відповідно до правового висновку Верховного Суду висловленого в постанові від 07.11.2019 у справі № 420/70/19, встановлено залежність органу центральної виконавчої влади від головного розпорядника бюджетних коштів, та мету та підстави реалізації саме рішень головного розпорядника, які залежать саме від нього в частині відділення фінансування на зазначені цілі. В зв`язку з цим Головне управління не взмозі самостійно вирішувати питання виділення коштів на виконання рішень суді, які здійснюються за кодом 2800 всупереч листу ДСНС України з питань перерахунку грошового забезпечення. Вважає, що відповідач перевіряючи виконання даного рішення не вжив всіх необхідних заходів для з`ясування причин не виконання даного рішення суду та обмежився лише постановами про накладення штрафу.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її задоволення заперечував та просив відмовити. Вказує, що Харківським окружним адміністративним судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права при ухваленні рішення від 10.03.2025.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3ст. 268 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 у справі № 520/16527/23 (з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024) визнано протиправну бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо не проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2020 по 12.05.2020 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020. Зобов?язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.01.2020 по 12.05.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 № 294-IХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 520/16527/23.

17.07.2024 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75554045 та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів з моменту отримання постанови.

17.07.2024 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов?язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

30.07.2024 за вх.№5864 боржником надано лист щодо виконання рішення згідно з виконавчим документом, відповідно до якого Стягувачу здійснено перерахунок грошового забезпечення та виплачено, відповідно, грошові кошти у розмірі 102,24 грн, 22,86 грн та 1,91 грн згідно платіжних інструкцій 3532, 3533 та 3534 від 10.07.2024 року.

Згідно довідки-розрахунку № 440 від 17.05.202 перерахунку грошового забезпечення виходячи з розміру прожиткового станом на 01.01.2020 р. за період з 01.01.2020 по 12.05.2020 р. ОСОБА_1 було нараховано 127,01 грн.

13.08.2024 за вх. № 6241 на адресу відділу надійшла заява представника стягувача, згідно якої останній просить не вважати перерахунок та сплату нарахованого грошового забезпечення Боржником фактичним виконанням рішення суду, обгрунтовуючи свою заяву відповідними розрахунками грошового забезпечення та просить вжити заходів у відповідності до норм ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

07.10.2024 за вх. № 7869 на адресу відділу надійшло клопотання представника стягувача, у якому наголошено, що докази перерахунку та сплати грошового забезпечення не свідчать про виконання рішення суду, оскільки таке нарахування здійснене з помилками. Додатково просив винести постану про накладення штрафу в рамках виконавчого провадження у відповідності до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

15.11.2024 за вх. № 9205 на адресу відділу надійшла повторна заява представника стягувача, згідно якої останній просить не вважати перерахунок та сплату нарахованого грошового забезпечення Боржником фактичним виконанням рішення суду, обґрунтовуючи свою заяву відповідними розрахунками грошового забезпечення та просить вжити заходів у відповідності до норм ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

11.12.2024 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області винесено постанову про накладення штрафу від 11.12.2024 ВП № 75554045 (виконавчий лист № 520/16527/23 виданий 10.07.2024, Стягувач ОСОБА_1 ) в розмірі 5100 грн, у зв?язку з невиконанням рішення суду, у відповідності до ст. 63, 75 Законом України «Про виконавче провадження» та зобов?язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення. Крім того, направлена вимога щодо надання інформації про стан виконання рішення суду.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області вважаючи такі постанову від 11.12.2024 протиправною звернулось до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час прийняття постанови про накладення штрафу на позивача за не виконання судового рішення, яке набрало законної сили, рішення суду Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області без поважних причин у встановлений строк не виконано, державний виконавець обґрунтовано у відповідності до вимог ст.ст. 63, 75 Закону № 1404-VIII виніс постанову від 11.12.2024 про накладення штрафу за невиконання судового рішення в розмірі 5100 грн по ВП № 75554045.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 3 Закону № 1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною 1статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною 3статті 63 Закону № 1404-VІІІ, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені вище нормативні положення в контексті цієї справи, суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас, обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2024 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 75554045. /т. 1 а.с.22/

Листом від 29.07.2024 № 65050-7241/65190 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області повідомило головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Харківській області, що Головне управління в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження на виконання рішення суду здійснило перерахунок та виплату грошового забезпечення, що підтверджується довідкою розрахунком № 440 ві 17.06.2024, платіжними інструкціями від 10.07.2024 № 3532, № 3533, № 3534. /т. 1 а.с. 20/

Відповідно до Довідки-розрахунку № 440 від 17.06.2024, ОСОБА_1 здійснено перерахунок грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 12.05.2020, загальна сума різниці грошового забезпечення за весь спірний період (майже за 5 місяців) після перерахунку всього грошового забезпечення позивача зазначена та виплачена боржником в розмірі 127,01 грн.

З вищевказаної довідки-розрахунку вбачається, що боржник здійснюючи перерахунок грошового забезпечення змінив відсоток премії, яка була встановлена та виплачувалась позивачу під час проходження служби у спірний період.

Підстави для зміни відсотку премії, яка була встановлена та виплачувалась позивачу під час проходження служби у спірний період за відповідними наказами ГУ ДСНС у Харківській області, відсутні.

А тому, ГУ ДСНС у Харківській області провів перерахунок та виплату грошового забезпечення в неналежний спосіб та в неналежному розмірі, що в свою чергу підтверджує факт невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 у справі № 520/16527/23.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що Головне управління здійснюючи ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення на виконання рішення суду 15.09.2023 у справі № 520/16527/23 у відповідності до листа Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 20-15603/201 від 28.08.2023, з огляду на те, що даний лист носить суто рекомендаційний характер, а обов`язок та порядок перерахунку визначено рішенням Харківського окружного суду від 15.09.2023 у справі № 520/16527/23.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 по справі № 520/35145/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов

Повний текст постанови складений 17.04.25 року.