Справа № 243/1739/25
Суддя: Соловйова О. О.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єд. унік. № 243/1739/25
Провадження № 2-а/243/21/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Статіва Олена Володимирівна до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2025 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Статіва Олена Володимирівна до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивачи зазначила, що 20 лютого 2025 року Адміністративною комісією при Слов`янській міській військовій адміністрації Краматорського району Донецької області було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 600030 від 22.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Адміністративна комісія при Слов`янській міській військовій адміністрації Краматорського району Донецької області встановила, що позивачка 22.01.2025 року о 17-00 год., знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовувала алкогольну продукцію на території, де це заборонено (розпорядженням № 365/5-22 голови ОДА від 11.08.2022 року) та постановила визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 13 600 грн.

Зазначила, що позивачка із винесеною постановою не погоджується з огляду на наступне.

Враховуючи диспозицію частини другої статті 156 КУпАП, суб`єктом цього правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає лише для працівників підприємств (організації) торгівлі або громадського харчування, а не для будь-яких інших осіб, тобто суб`єкт даного адміністративного правопорушення є спеціальним. Однак з оскаржуваної постанови не вбачається що ОСОБА_1 має статус працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. В спірному випадку належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, а саме: продаж алкогольної продукції, може слугувати розрахунковий документ, фіскальний чек. Належний доказ, яким в даному випадку може бути фіскальний чек або інший розрахунковий документ, в матеріалах справи відсутній. Пояснення особи без встановлення дійсних обставин, тобто наявності фіскального чеку із зазначенням часу, особи продавця і алкогольного товару, а також вилучення останнього не доводить факту здійснення позивачем реалізації алкогольного товару.

В зв`язку з викладеним, представник позивачки просить суд визнати незаконною та скасувати постанову адміністративної комісії при Слов`янській міській військовій адміністрації Краматорського району Донецької області від 20.02.2025 року № 15 про накладення на позивачку адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13600 грн. та стягнути зі Слов`янської міської військової адміністрації на користь позивачки суму судового збору у розмірі 484,48 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн.

Позивачка ОСОБА_1 , та її представник, адвокат Статіва О.В., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги, у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 22.01.2025 року ст. ДОП ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Емельян Н.В. складено протокол від 22.01.2025 Серія ВАД № 600030 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

На засіданні адміністративної комісії 20.02.2025 року ОСОБА_2 була присутня, факт продажу алкогольної продукції 22 січня 2025 року заперечувала, з протоколом незгодна.

Враховуючи вищезазначене, а також той факт, що ОСОБА_2 вже притягувалася до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, члени адміністративної комісії на засіданні від 20.02.2025 року визнали ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, визнання вини позивача під час складання протоколу, під час засідання адмінкомісії, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, притягнуто до адміністративної відповідальності постановою про накладення адміністративного стягнення № 15, у виді штрафу в розмірі 13600 грн.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає лише для працівників підприємств (організації) торгівлі або громадського харчування, а не для будь-яких інших осіб, тобто суб`єкт даного адміністративного правопорушення є спеціальним. При розгляді матеріалів адміністративної справи було встановлено, що позивач є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, а отже являється суб`єктом правопорушення за ст. 156 ч. 2 КУпАП.

ОСОБА_2 здійснювала реалізацію алкогольного напою без розрахункового документу, однак обов`язком продавця є видача споживачеві розрахункового документу встановленої форми, який засвідчує факт купівлі товару із відповідною позначкою про дату здійснення розрахункової операції, однак недотримання цієї вимоги та відсутність вказаного документу не є однозначним підтвердженням не проведення відповідної операції із продажу товару, а може свідчити про інші обставини, зокрема, недотримання суб`єктом господарювання положень статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення адмінкомісією були вивчені усі обставини, які мають значення для його прийняття, що свідчить про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Постановою адміністративної комісії при Слов`янській міській військовій адміністрації Краматорського району Донецької області від 20 лютого 2025 року № 15 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 13600 грн. за реалізацію 22.01.2025 року о 17-30 год. алкогольної продукції в магазині «Белісімо» за адресою: АДРЕСА_1 , на території, де це заборонено розпорядженням № 365/5-22 голови ОДА від 11.08.2022.

Вищевказану постанову прийнято за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2025 року серія ВАД № 600030, яким зафіксовано, що ОСОБА_2 22 січня 2025 року о 17-30 годині у місті Слов`янську, вулиця Данила Галицького, 7 продавець магазину «Белісімо» реалізовувала алкогольні напої, продала 5 банок алкогольного пива «Staroprome» та 2 пляшки горілки «PRIME», чим порушено вимоги Розпорядження голови ОДА, начальника обласної військової адміністрації від 11.08.2022 року №365/5-22 «Про здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Як встановлено з витягу з протоколу № 6 засідання адміністративної комісії при Слов`янській міській військовій адміністрації Краматорського району Донецької області від 20 лютого 2025 року, ОСОБА_2 була присутня на засіданні адміністративної комісії, факт продажу алкогольної продукції заперечувала, з протоколом не згодна.

Відповідачем до відзиву також надано письмові пояснення ОСОБА_3 , який пояснив, що 22.01.2025 року приблизно о 17-40 год. він перебував за адресою: м. Слов`янськ, вул. Д. Галицького, 7 та від знайомого дізнався, що в магазині «Белісімо» за цією адресою продають алкогольну продукцію. Коли він зайшов в цей магазин, його зустріла невідома йому жінка, та він у неї запитав, чи може він придбати щось спиртне, вона погодилась, і він у неї придбав дві горілки «Prime» та п`ять банок алкогольного пива «Staroprome» за ціною 500 грн. Після чого він отримав свій кульок зі спиртними напоями та пішов у своєму напрямку, де через хвилину його зупинили співробітники поліції та він показав їм де придбав алкогольні напої.

Крім того, відповідачем до відзиву долучено протокол огляду речей від 22 січня 2025 року, за яким під час перевірки у ОСОБА_3 було виявлено дві пляшки горілки «Prime» та п`ять банок алкогольного пива «Staroprome», які було оглянуто та повернуто особі.

Адміністративна комісія при Слов`янській міській військовій адміністрації Краматорського району Донецької області, надавши оцінку вказаним доказам, дійшла висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Приписами статей 213, 215, 218, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, частиною другою статті 156 цього Кодексу.

Частиною десятою статті 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР встановлено, що сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Відповідно до п. 441 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє і на теперішній час.

Пунктом 1 Наказу командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 16-од від 09 липня 2022 року «Про заборону торгівлі на території Донецької області алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі» заборонено з 11 липня 2022 року на території Донецької та Луганської областей на період дії правового режиму воєнного стану торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

На підставі наказу командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 16-од від 09 липня 2022 року «Про заборону торгівлі на території Донецької області алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі» прийнято розпорядження голови ОДА, начальника обласної військової адміністрації від 11 серпня 2022 року №365/5-22 «Про здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області».

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи диспозицію частини другої статті 156 КУпАП, суб`єктом цього правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Варто зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єктом правопорушення є особа, яка вчинила правопорушення.

При цьому, склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі, зокрема, алкогольними напоями на території забороненій законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, тощо.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає лише для працівників підприємств (організації) торгівлі або громадського харчування, а не для будь-яких інших осіб, тобто суб`єкт даного адміністративного правопорушення є спеціальним. Однак з оскаржуваної постанови не вбачається що ОСОБА_2 має статус працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування (наказ про прийняття на роботу, договір, тощо), тобто є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та не містить посилання на такі докази.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, роздрібна торгівля (алкогольними напоями) - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В спірному випадку належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, а саме: продаж алкогольної продукції, може слугувати розрахунковий документ, фіскальний чек.

Позиції щодо наявності фіскального чеку як доказу вчинення адміністративного правопорушення дотримується Верховний Суд у постанові від 23.04.2019 у справі №П/811/1217/16.

Належний доказ, яким в даному випадку може бути фіскальний чек або інший розрахунковий документ, в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа № 537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Верховний суд у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а вказав на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд вважає безпідставним доведеність вчинення позивачем правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення від 22 січня 2025 року серія ВАД № 600030, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення та її винуватості.

Матеріли справи не містять доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що саме ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, яке їй інкримінують, зокрема відсутні належні докази про її статус як працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування та про факт продажу горілки та алкогольного пива за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

Відповідачем, зокрема, не надано відеозйомки як доказу вчиненого правопорушення, а з наданих фотографій неможливо встановити, в якому саме місці вони були зроблені та хто здійснив продаж продукції.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП та п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обставин, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки вина позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, в суді не доведена, адже відповідач не надав суду належних та достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, враховуючи заперечення позивачки вчинення нею адміністративного правопорушення, позов необхідно задовольнити, а постанову № 15 від 20 лютого 2025 року адміністративної комісії при Слов`янській міській військовій адміністрації Краматорського району Донецької області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, - закрити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як встановлено судом, за подання адміністративного позову до суду позивачкою сплачено судовий збір у сумі 484,48 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 4648-1956-1047-3829 від 26.02.2025.

Таким чином, з урахуванням задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в розмірі 484,48 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів понесення таких витрат.

Керуючись ст. ст.2, 5, 6, 19, 20, 72, 77, 286 КАС України, ст. ст. 9, 156, 245, 251, 280, 283 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Статіва Олена Володимирівна до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення № 15 від 20 лютого 2025 року задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при Слов`янській міській військовій адміністрації Краматорського району Донецької області про накладення адміністративного стягнення № 15 від 20 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП у виді штрафу в розмірі 13600 грн. скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути зі Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, що розташована за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 2, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Соловйова