Справа № 340/1333/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1333/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року (суддя Кравчук О.В.) у справі за позовом Агрофірми «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Агрофірма «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного правління ДПС у Кіровоградській області форми «В4» від 30.11.2022 року №2 в частині, якою Агрофірмі «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2022 року в сумі 502775,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки, викладені в акті документальної позапланової виїзної перевірки АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ від 29.07.2022 №1231/11-28-07-02/39685847 є правомірними.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, Агрофірма «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю () зареєстроване як юридична особа, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області та у перевіряємий період було платником податку на додану вартість.

Основним видом економічної діяльності Агрофірма «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11).

На підставі наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 01.06.2022 №944-п проведена документальна позапланова перевірка АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ (код ЄДРПОУ 30702.633) щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по деклараціях з ПДВ за лютий 2022, травень 2022 року, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.

За результатами зазначеної перевірки Відповідачем складено акт від 26.03.2021 року № 866/11-28-07-02/03756690 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «СГ Надія Нова» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

Відповідно до висновків Акту, перевіркою АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» встановлено порушення:

- пп.200.1, п.200.4, п.200.7, п.200.8 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із. змінами та доповненнями) та на підставі п.200.14 Кодексу відмовлено в наданні суми бюджетного відшкодування за травень 2022 року у сумі 1 628 815 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, 198.6 ст.198, п. 192.1 ст. 192, п.п.192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), оскільки нею завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується -до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 2 Б Декларації) за травень 2022 року на суму 510 201,00 грн.

Акт перевірки від 19.10.2022 №2254/11-28-07-03/30702633 отримано посадовими особами АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ 26.10.2022 року.

Не погодившись з висновком акту, посадові особи АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ подали до ГУ ДПС у Кіровоградській області заперечення на акт перевірки від 19.10.2022 №2254/11-28-07-03/30702633.

За результатами розгляду заперечення Комісією з питань розгляду заперечень і пояснень до актів документальних і фактичних перевірок висновки акту перевірки від 19.10.2022 №2254/11-28-07-03/30702633 залишено без змін.

30 листопада 2022 року ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення рішення:

- форми «В4» №2 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2022 року в сумі 510 201 грн.;

- форми «ВЗ» №2, яким обумовлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за травень 2022 р. та відсутність права на врахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 1 628 815 грн. (не оскаржується у даному провадженні).

Товариством направлено скаргу на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Кіровоградській області від 30.11.2022 року №2 та від 30.11.2022 року №2 до Державної податкової служби України.

Вказаним Рішенням Державної податкової служби України від 17.02.2023 року №4055/6/99-00-06-01-03-06, про результати розгляду скарги Товариства, залишено без змін податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 30.11.2022 року, а скаргу АФ «Хлібороб» ТОВ без задоволення.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до пп. 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг («а» п.198.1 ст.198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

Податковий кредит в силу приписів п.198.3 ст.198 ПК України визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п.201.2 ст.201 ПК України).

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону № 996-ХІV).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, відповідають критеріям первинного документу, а відтак дії позивача щодо формування податкового кредиту є правомірними.

Суд першої інстанції вірно встановив правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту сум по взаємовідносинах з ТОВ «АТЛАНТ АГРО ТРЕЙД» та ТОВ «САЛЮТЕМ ПРЕМІУМ» у перевіряємому періоді.

Матеріалами справи підтверджується реальний характер господарських операцій позивача з його контрагентами, а відтак і правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість.

Як було встановлено судом першої інстанції, контролюючий орган у ході перевірки встановив, що згідно з інформацією ЄРПН не прослідковується ланцюг постачання ідентифікованих товарів від вищевказаних ризикових контрагентів-постачальників, задекларованих як реалізовані на адресу ТОВ «АТЛАНТ АГРО ТРЕЙД», та, відповідно, в подальшому на адресу АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ, що свідчить про факт підміни товарних позицій при декларуванні операцій з придбання та подальшої поставки товарів ТОВ «АТЛАНТ АГРО ТРЕЙД». Враховуючи викладене задекларовані господарські операції із придбання у ТОВ «АТЛАНТ АГРО ТРЕЙД» товарів (запасні частини для сільськогосподарської техніки) в лютому-грудні 2021 року не відбулися у дійсності. Рух активу від ТОВ «АТЛАНТ АГРО ТРЕЙД» до АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ в дійсності не відбувся. Надані АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ первинні документи не опосередковувалися реальним рухом активів між АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ та ТОВ «АТЛАНТ АГРО ТРЕЙД».

В акті перевірки також зазначено, що згідно з наявною податковою інформацією не підтверджується здійснення саме ТОВ «САЛЮТЕМ ПРЕМІУМ» послуг з перевезення вантажів для АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» У ФОРМІ ТОВ» у зв`язку із відсутністю працівників для здійснення задекларованих операцій, а також, з надання таких послуг одночасно в різних регіонах України в обмежений проміжок часу, без залучення стороннього персоналу. Отже, задекларовані господарські операції із придбання у ТОВ «САЛЮТЕМ ПРЕМІУМ» послуг з перевезення вантажів в лютому-грудні 2021 року не відбулися у дійсності. Рух активу від ТОВ «САЛЮТЕМ ПРЕМІУМ» до АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ в дійсності не відбувся. Надані АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ первинні документи не опосередковувалися реальним рухом активів між АГРОФІРМА «ХЛІБОРОБ» у формі ТОВ та ТОВ «САЛЮТЕМ ПРЕМІУМ».

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що норми податкового законодавства, не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та право на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення платником ПДВ - покупцем товару (послуг) норм ст.198 ПК України щодо підстав виникнення права на податковий кредит. Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Податковий кодексу України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом. Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбанні товару (послуги) не безпосередньо до бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

Як було встановлено судом, на час вчинення господарських операцій між позивачем та контрагентами, останні мали статус юридичних осіб, були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства України, включені до ЄДРПОУ та не були віднесені до ризикових платників податків, а відсутність окремих документів, а також недоліки у їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі за позовом Агрофірми «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 17 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш