Справа № 380/18812/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 рокусправа № 380/18812/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Потабенко В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Національної поліції у Львівській області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі НУ НП у Львівській області, позивач) до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), у якій просить суд,

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ГУ НП у Львівській області 3696,82 грн. у рахунок відшкодування вартості предметів однострою особистого користування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що лейтенант поліції Ільченко О.С. проходив службу в поліції та був звільнений з посади дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, наказом ГУ НП у Львівській області № 474 о/с від 09.08.2024 за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) відповідно до Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до арматурної картки № 1424 та роздавальної відомості № 53 відповідач за час проходження служби отримав предмети однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився. Сума коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, з урахуванням строку експлуатації предметів однострою складає 3696,83 грн. Наказом ГУ НП у Львівській області від 09.08.2024 № 474 відповідача було звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію» (за власним бажанням). Підставою був рапорт ОСОБА_1 від 26.07.2024 та довідки про отримання предметів однострою, строк носіння яких не закінчився від 07.08.2024 № 631. З вищевказаним наказом відповідача було ознайомлено під особисту розписку 09.08.2024 та повідомлено про необхідність відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, в сумі 3696,82 грн. Проте станом на подання позову відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився.

Ухвалою суду від 11.09.24 позовну заяву ГУ НП у Львівській області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування було залишено без руху.

Ухвалою суду від 07.10.24 було продовжено процесуальний строк, встановлений вищевказаною ухвалою про залишення позовної заяви без руху.

17.10.24 до суду надійшла заява позивача (вх. № 77169) про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 22.10.24 було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення та виклику сторін.

На виконання вимог ч. 3 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя 30.01.2025 звернулась з інформаційним запитом до Відділу обліку та моніторингу інформації Головного управління ДМС України у Львівській області з метою підтвердження місця проживання (реєстрації) відповідача. Зареєстроване місце проживання, яке зазначено у позовній заяві: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Як вбачається з відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України у Львівській області, що надійшла до суду 11.02.25, за вказаною у позовній заяві відповідача знято з реєстрації. Тепер його місцем реєстрації: АДРЕСА_2 .

Таким чином з метою виконання вимог процесуального закону, суд прийшов до висновку, що позивачу необхідно належно оформити позовну заяву усунувши неточності щодо адреси відповідача, яка має бути зазначена у позові та додатках до позовної заяви.

У зв`язку з вищенаведеним, 17.02.2025 ухвалою суду було знову залишено позовну заяву без руху.

24.02.2025 представником позивача скеровано до суду заяву на виконання вищевказаної ухвали, з якої судом встановлено, що адресу відповідача позивачем змінено, проте не надано доказів скерування відповідачу позовної заяви за такою адресою.

Відтак, позивачу необхідно було усунути такі недоліки та надати суду відповідні докази скерування позовної заяви відповідачу.

У зв`язку з наведеним 03.03.25 ухвалою суду було продовжено процесуальний строк звернення до суду.

07.03.2025 від представника позивача надійшла заява на виконання вищевказаної ухвали суду до якої були долучені докази направлення позовної заяви відповідачу.

Ухвалою судді від 26.03.2025 продовжено розгляд справи.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі було скеровано на поштову адресу відповідача, проте така повернулась з довідкою «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що згідно з п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з п. п. 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 21.06.2022 у справі № 215/507/21, від 18.04.2022 у справі № 215/764/21 та постанові від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17.

Отже, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 22.10.2024 не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин.

Таким чином, суд на підставі ч. 6 ст. 162 КАС України дійшов висновку проводити розгляд справи на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 проходив службу в поліції та був звільнений з посади дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області.

Наказом ГУ Національної поліції у Львівській області від 09.08.2024 № 474 відповідача було звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Підставою був рапорт ОСОБА_1 від 26.07.2024.

З вищевказаним наказом відповідача було ознайомлено під особисту розписку 09.08.2024 та повідомлено про необхідність відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, в сумі 3696,82 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком № 631 від 07.08.2024 про отримані відповідачем предметів однострою, строк носіння яких не закінчився, та відповідно до арматурної картки № 1424, ОСОБА_1 на день звільнення видано наступні предмети однострою:

- куртка спеціальна;

- костюм (кітель, брюки);

- сорочка сірого кольору;

- галстук;

- ремінь для брюк;

- спорядження поясне;

- плащ накидка.

Загальний обсяг кошів, який має бути сплачений для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився складає 3696,82 грн.

У зв`язку із наявністю у відповідача заборгованості щодо сплати відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон № 580-VIII) цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, тобто він є спеціальним нормативним актом, який регулює проходження служби в поліції. Норми, які б регулювали матеріальну відповідальність працівників поліції, заподіяну ними під час виконання службових обов`язків станом на час виникнення спірних правовідносин в ньому відсутні.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (ст. 56 Закону № 580-VIII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 823 «Про однострій поліцейських» затверджено опис і зразки предметів однострою поліцейських.

На підставі п. 1 розділу І Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 № 772 (із наступними змінами та доповненнями) (далі - Порядок) цей Порядок визначає механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку.

Пунктом 2 розділу І Порядку встановлено, що у цьому Порядку терміни вжито в таких значеннях:

однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно;

строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно з п. 3 розділу І Порядку одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, які:

проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України;

перебувають у розпорядженні органів поліції без зайняття відповідних посад із залишенням на службі в поліції;

прикомандировані до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, інших органів державної влади (закладів, установ) або органів місцевого самоврядування на час виконання відповідних повноважень на постійній основі із залишенням їх на службі в поліції;

здобувають освіту на денній формі навчання за державним замовленням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО);

відряджені відповідно до статті 71 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, з подальшим призначенням на посади відповідно до переліку посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях, що затверджується Президентом України.

Пунктами 1, 2 та 3 розділу IV Порядку встановлено, що строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію).

Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації).

На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу.

Відповідно до п. п. 1, та 3 розділу V Порядку предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно.

Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу І цього Порядку, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО.

Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності.

Згідно п. п. 5, 6 розділу V Порядку наказ про звільнення поліцейського із служби в поліції, у якому міститься інформація щодо суми відшкодування, передається підрозділом кадрового забезпечення до служби діловодства з метою його своєчасного надсилання до підрозділу забезпечення і бухгалтерської служби ДУ «ЦОП», органу, закладу, установи поліції, Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України», органу, закладу, установи, підприємства, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (далі - бухгалтерська служба).

Відображення в бухгалтерському обліку суми відшкодування здійснюється на підставі наказу про звільнення поліцейського із служби в поліції, у якому міститься інформація про відповідну суму відшкодування, у складі умовних активів.

Згідно п. п. 9, 10 розділу V Порядку строк добровільного відшкодування поліцейським, особою, яку звільнено із служби в поліції, вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, становить п`ятнадцять днів із дня його звільнення із служби в поліції.

У разі непогашення поліцейським, особою, яку звільнено із служби в поліції, суми відшкодування протягом 15 днів з дня його звільнення із служби в поліції підрозділ забезпечення в триденний строк інформує підрозділ правового (юридичного) забезпечення за місцем звільнення із служби для організації претензійної та позовної роботи відповідно до законодавства України.

За приписами п. 10 розділу V Порядку відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби за таких підстав: через службову невідповідність.

Керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування.

Відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюються виключно за його письмової згоди або в судовому порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.06.2016 № 530 затверджено (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15.05.2019 № 377, який був чинний на момент видачі предметів однострою, втратив чинність 10.07.2020) Норму № 7 належності однострою поліцейських підрозділів поліції особливого призначення (далі - Норма № 7) та Норму № 11 належності однострою поліцейських, які залучені до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення антитерористичної операції або безпосередньо виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, боротьби із злочинністю, забезпечення безпеки дорожнього руху в районі її проведення, відповідно до яких встановлено перелік предметів однострою та його строк носіння (експлуатації) (далі - Норма № 11).

Згідно з довідкою-розрахунком № 631 від 07.08.2024 про отримані відповідачем предметів однострою, строк носіння яких не закінчився, та відповідно до арматурної картки № 1424, ОСОБА_1 на день звільнення видано наступні предмети однострою: куртка спеціальна; костюм (кітель, брюки);сорочка сірого кольору; галстук; ремінь для брюк; спорядження поясне; плащ накидка.

Загальний обсяг кошів, який має бути сплачений для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився складає 3696,82 грн.

Водночас, позивач був звільнений зі служби в поліції за власним бажанням.

Отже, мав сплатити відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, з урахуванням строку експлуатації предметів однострою, яка складає 3696,82 грн.

Чого, однак, зроблено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суть позову визначається з урахуванням його матеріально-правової і процесуально-правової сторін. Це свідчить про те, що позов виступає процесуальною формою, яка забезпечує реалізацію матеріального закону, його примусове здійснення за допомогою держави в особі компетентного органу суду. Елементами позову є: 1) предмет; 2) підстава; 3) зміст. Предметом є та частина, яка характеризує матеріально-процесуальну вимогу позивача до відповідача стосовно якої позивач просить постановити судове рішення. Підстави позову складають підстави, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази. Підставами позову є: 1) юридичні факти, що визначаються нормами матеріального права; 2) доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-процесуального характеру і на підставі яких можливо зробити висновок про їх наявність чи відсутність. Підстави поділяються на: 1) активні; 2) пасивні. Активні які підтверджують, що право належить позивачу, а виконання певних обов`язків відповідачу. Пасивні факти, з яких видно, що відповідач виконав дії, спрямовані на заперечення права позивача. Змістом позову є звернена до суду вимога позивача про здійснення певних дій з зазначенням способу судового захисту.

Предметом доказування відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст викладених норм процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, обґрунтованість їх розміру, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Правомірність визначення вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився виходить за межі предмета доказування у даній справі, оскільки розрахунок вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився не є предметом судового розгляду, відтак суд не може в межах заявленого позову, предметом якого є стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, здійснювати правий аналіз правильності визначення вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.

Враховуючи вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач у добровільному порядку не здійснив відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по відшкодуванню вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, в сумі 3 696,82 грн., тому вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача відшкодування вартості предметів однострою особистого користування у розмірі 3696,82 грн.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України розподіл судових витрат в цій справі здійснювати не належить.

Керуючись ст. ст. 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, у розмірі 3696 (три тисячі шістсот дев`яносто шість) гривень 82 коп.

Судові витрати в цій справі розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складений 16.04.2025.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна