Справа № 380/19130/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 рокусправа № 380/19130/24
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві області (далі відповідач-2), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.08.2024 року № 27, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком 2 виробництв, робіт, професій посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком 2 виробництв, робіт, професій посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці з дня первісного звернення, а саме з 09.01.2024 року, зарахувавши у подвійному розмірі пільговий стаж роботи з 01.04.2013 року по 31.10.2018 в Інституті фтизіатрії i пульмонології імені Ф.Г. Яновського Академії медичних наук України на посаді молодшої сестри (буфетниці) відділення пульмонології та доказової медицини.

В обґрунтування позову зазначила те, що рішенням відповідача-1 від 06.08.2024 відмовлено їй у призначенні пенсії на пільгових умовах з тих підстав, що право на таку пенсію позивачка матиме з 03.06.2026. Позивачка стверджує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2024 у справі № 380/3281/24 зараховано до пільгового стажу позивачки період роботи з 01.04.2013 по 31.10.2018 на посаді молодшої медичної сестри-буфетниці відділення пульмонології та доказової медицини в державній установі «Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. О.Г. Яновського Національної академії медичних наук України». ОСОБА_1 вважає, що на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» такий період (05 років 07 місяців) повинен бути зарахований у подвійному розмірі. За вказаних обставин ОСОБА_1 стверджує, що у неї наявні умови для призначення пільгової пенсій, тому звернулася із цим позовом до суду.

Ухвалою від 13.09.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Від відповідача-1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 18886ел від 02.10.2024), в якому проти позову заперечив. Повідомив, що Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2024 у справі № 380/3281/24 виконано з урахуванням покладених зобов`язань: заяву ОСОБА_1 від 22.01.2024 про призначення пільгової пенсії за віком за СП № 2 розглянуто повторно та зараховано до її страхового стажу період роботи з 26.04.1996 по 01.12.1997 та до пільгового стажу період роботи з 01.04.2013 по 31.10.2018 в Державній установі Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. О.Г.Яновського Національної академії медичних наук України. За наслідками повторного розгляду заяви позивачки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 27 від 06.08.2024. Відповідач-1 стверджує, що згідно з пунктом 2 ч. 2 ст. 114 розділу XIV-1 Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Повідомив, що страховий стаж позивачки становить 35 років 09 місяців 11 днів Пільговий стаж позивача за Списком № 2 становить 05 років 07 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до п. 2 ст. 114 Закону № 1058. Крім того вказав, що відповідно до ст. 60 Закону № 1788 робота в лепрезорних і протичумних закладах охорони здоров`я , у закладах ( відділеннях з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах ( відділеннях) охорони здоров`я, у паталого анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Стверджує, що позивачка не працювала в лепрезорних і протичумних закладах охорони здоров`я , у закладах ( відділеннях з лікування осіб , заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах ( відділеннях) охорони здоров`я, у паталого анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги, а отже відсутнє право для зарахування пільгового стажу в подвійному розмірі. Просив у задоволенні позову відмовити.

Від відповідача-2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 72148 від 27.09.2024) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що 09.01.2024 гр. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.01.2024 № 27 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до її заяви. Повідомив, що гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи за Списком № 2. Зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області від 26.01.2024 року № 27 також відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Крім того зазначив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі № 380/3281/24 Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 22.01.2024 про призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 2, зарахувавши до її страхового стажу період роботи з 26.04.1996 по 01.12.1997 та до пільгового стажу період роботи з 01.04.2013 по 31.10.2018 в державній установі «Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. О.Г. Яновського Національної академії медичних наук України». Відповідач-2 повідомив, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробницв, робіт. професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Вік позивачки (на дату звернення) 55 років 07 місяців 20 днів. Страховий стаж особи становить 35 років 09 місяців 11 днів. Пільговий стаж особи за Списком № 2 становить 05 років 07 місяців. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивачка 09.01.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та долучила відповідні документи.

За результатами розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення від 15.01.2024 № 27, яким вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи за Списком № 2.

В обґрунтування підстави відмови у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж позивачки становить 35 років 09 місяців 11 днів. Також зазначено, що документи що підтверджують пільговий стаж за списком № 2 відсутні.

Позивачка 22.01.2024 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії. До заяви, серед іншого, долучила довідку про підтвердження трудового стажу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 26.01.2024 № 27 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

В обґрунтування підстави відмови у вказаному рішенні зазначено, що вік заявника становить 55 років 07 місяців 20 днів, страховий стаж позивачки становить 34 роки 02 місяці 05 днів. Пільговий стаж особи не підтверджено. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період з 26.04.1996 по 01.12.1997 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки назва організації при прийнятті на роботу не відповідає назві організації при звільненні з такої. Для зарахування стажу необхідно надати уточнюючу довідку про вказаний період роботи, видану на підставі первинних документів. Також зазначено, до пільгового стажу не зараховано період згідно з довідкою від 21.10.2019 № 124, оскільки довідка не відповідає додатку № 5 згідно вимог пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого КМУ № 637 від 12.08.1993. Для визначення права необхідно замінити довідку та надати копії наказів про проведення атестації робочих місць. Тому, згідно з поданими документами, право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у позивачки відсутнє.

Вказані обставини встановлені рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі № 380/3281/24, яке набрало законної сили.

Вищевказаним рішенням позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві від 15.01.2024 №27, яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області від 26.01.2024 року № 27, яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.01.2024 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом, зарахувавши при цьому до її страхового стажу періоди роботи з 26.04.1996 по 01.12.1997 та до пільгового стажу роботи із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 2 період роботи з 01.04.2013 по 31.10.2018 на посаді молодшої медичної сестри-буфетниці відділення пульмонології та доказової медицини в державній установі «Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. О.Г. Яновського Національної академії медичних наук України».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі № 380/3281/24, яке набрало законної сили, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 22.01.2024 про призначення пенсії та прийняло рішення від 06.08.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Вказаним рішенням зараховано до її страхового стажу період роботи з 26.04.1996 по 01.12.1997 та до пільгового стажу період роботи з 01.04.2013 по 31.10.2018 в Державній установі Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. О.Г. Яновського Національної академії медичних наук України. Встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 розділу XIV-1 Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи зі шкідливими і важким умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Вказано, що вік заявника (на дату звернення) становить 55 років 07 місяців 20 днів; страховий стаж позивачки становить 35 років 09 місяців 11 днів; пільговий стаж позивачки за Списком № 2 становить 05 років 07 місяців. У вказаному рішенні відповідач-1 повідомив, що право на пенсію за віком на пільгових умовах позивачка матиме 03.06.2026.

Позивачка не погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.08.2024 року № 27, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком 2 виробництв, робіт, професій посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, тому звернулася до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини з приводу призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду врегульовані Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також - Закон № 1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону № 1058-ІV).

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 24 цього Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону № 1788-XII, згідно з якою робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2001 № 2586-III «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що протитуберкульозні заклади - це лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до Переліку туберкульозних закладів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 16.07.2009 № 514, до переліку туберкульозних закладів належить, зокрема, туберкульозне (протитуберкульозне, фтизіатричне) відділення.

Переліком особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.1995 року № 133, туберкульоз віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Суд враховує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі № 380/3281/24, яке набрало законної сили, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувавши при цьому до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 2 період роботи з 01.04.2013 по 31.10.2018 на посаді молодшої медичної сестри-буфетниці відділення пульмонології та доказової медицини в державній установі «Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. О.Г. Яновського Національної академії медичних наук України».

Таким чином, з 01.04.2013 по 31.10.2018 позивачка працювала на посаді молодшої медичної сестри-буфетниці відділення пульмонології та доказової медицини в державній установі «Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. О.Г. Яновського Національної академії медичних наук України», яка відноситься до молодшого медичного персоналу.

Пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах передбачено статтею 60 Закону № 1788-ХІІ. Зокрема, вказаною нормою Закону № 1788-ХІІ передбачено, що робота в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Отже, за правилами ст.60 Закону №1788-XII та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV період роботи у такому закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 04.12.2019 у справі № 689/872/17, від 20.04.2022 у справі № 214/3705/17, від 27.04.2023 у справі № 160/14078/22, яка, в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Отже, враховуючи вищенаведені законодавчі норми та встановленні обставини справи, суд зазначає, що період роботи позивачки з 01.04.2013 по 31.10.2018 повинен зараховуватися до пільгового стажу роботи у подвійному розмірі.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.08.2024 року № 27 та зобов`язання відповідача-1 зарахувати у подвійному розмірі пільговий стаж роботи позивачки з 01.04.2013 року по 31.10.2018 в Інституті фтизіатрії i пульмонології імені Ф.Г. Яновського Академії медичних наук України на посаді молодшої сестри (буфетниці) відділення пульмонології та доказової медицини підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з урахуванням зарахованого відповідачем-1 пільгового стажу роботи позивачки, а також зарахованого судом пільгового стажу роботи, у ОСОБА_1 наявний пільговий стаж роботи, який перевищує 11 повних років.

Надаючи оцінку доводами сторін про відсутність підстав для призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком 2 виробництв, робіт, професій посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці з дня первісного звернення, а саме з 09.01.2024 року, суд зазначає таке.

У преамбулі Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017, текст Закону № 1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із п. 2 ч. 2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вказана норма набула чинності з 01.10.2017.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 13 Закону № 1788-XII (в редакції від 02.03.2015) фактично введено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Конституційного Суду України за № 1-р/2020 від 23.01.2020, у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII вирішено: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

Таким чином, враховуючи відновлення рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) редакції статті 13 Закону № 1788-XII, яка діяла до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, суд зазначає, що на даний час існує дві чинних норми, якими по різному встановлено вік жінок, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, а саме:

- пунктом «б» частини другої статті 13 Закону № 1788-XII передбачено право на пенсію за віком жінок, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- статтею 114 Закону України № 1058-IV передбачено право на пенсію за віком працівникам зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Спір в частині досягнення позивачкою пенсійного віку в межах цієї справи відсутній.

При цьому, обидві норми встановлюють вимоги наявності у жінок стажу роботи не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі № 380/3281/24, яке набрало законної сили, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 26.01.2024 № 27 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії, з підстав відсутності у позивачки пільгового стажу роботи.

У свою чергу, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі № 380/3281/24, яке набрало законної сили, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 22.01.2024 про призначення пенсії та прийняло рішення від 06.08.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Вказаним рішенням зараховано до її страхового стажу період роботи з 26.04.1996 по 01.12.1997 та до пільгового стажу період роботи з 01.04.2013 по 31.10.2018 в Державній установі Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. О.Г. Яновського Національної академії медичних наук України. Встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 розділу XIV-1 Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи зі шкідливими і важким умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Вказано, що вік заявника (на дату звернення) становить 55 років 07 місяців 20 днів; страховий стаж позивачки становить 35 років 09 місяців 11 днів; пільговий стаж позивачки за Списком № 2 становить 05 років 07 місяців. У вказаному рішенні відповідач-1 повідомив, що право на пенсію за віком на пільгових умовах позивачка матиме 03.06.2026.

Тобто, фактично у рішенні від 06.08.2024 відповідач-1 повторно дійшов висновку про відсутність необхідного пільгового стажу роботи позивачки для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

З цього приводу суд зазначає, що оскільки відповідач-1 протиправно не врахував стаж роботи ОСОБА_1 за період роботи з 01.04.2013 по 31.10.2018 в Державній установі Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. О.Г.Яновського Національної академії медичних наук України у подвійному розмірі, тому Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області дійшло помилкового висновку про відсутність у позивачки необхідного пільгового стажу роботи для призначення спірної пенсії.

За вказаних умов суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, визначаючись з датою, з якої слід призначити позивачці пенсію, суд враховує таке.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи положення Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні спірної пенсії, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня;

Як встановлено судом, позивачка, зверталася до відповідача-2 із заявами про призначення пенсії на пільгових умовах 09.01.2024 та 22.01.2024. Прийняте за результатами розгляду заяви від 09.01.2024 рішення відповідача-2 позивачка не оскаржувала, докази його скасування у судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

При цьому, рішення відповідача-1 від 26.01.2024 року № 27, а також рішення від 06.08.2024 року № 27 скасовані у судовому порядку, а також встановлено, що у позивачки були наявні підстави для призначення пенсії станом на 22.01.2024. Тому пенсію позивачці слід призначити з 22.01.2024.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з огляду на те, що права позивачки порушені відповідачем-1, а судом задоволено позовну вимогу немайнового характеру, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 на користь позивачки слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; код за ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053 м. Київ вул. Бульварно-Кудрявска 16; ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 27 від 06.08.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком 2 виробництв, робіт, професій посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці з 22.01.2024 року, зарахувавши у подвійному розмірі пільговий стаж роботи позивачки з 01.04.2013 року по 31.10.2018 в Інституті фтизіатрії i пульмонології імені Ф.Г. Яновського Академії медичних наук України на посаді молодшої сестри (буфетниці) відділення пульмонології та доказової медицини.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур