Справа № 640/11761/22
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

за участі секретаря судового засідання Шіндер Ю.О.,

представника позивача адвоката Анголенко А.В.,

представників відповідача Андрющенко І.В., Ільєнко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСК Україна» на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року про залишення без розгляду позову товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСК Україна» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЮСК Україна» (далі - позивач/апелянт/ТОВ «ЮСК Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі - відповідач) з вимогами визнати протиправними та скасувати:

- постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», № 86 від 23 вересня 2021 року щодо накладення на ТОВ «ЮСК Україна» штрафу в сумі 53 948, 10 грн (п`ятдесят три тисяч п`ятсот десять гривен шість копійок);

- постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», № 85 від 23 вересня 2021 року щодо накладення на ТОВ «ЮСК Україна» штрафу в сумі 100 993, 20 грн (сто тисяч дев`ятсот дев`яносто три гривні двадцять копійок);

- постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», № 91 від 07 жовтня 2021 року щодо накладення на ТОВ «ЮСК Україна» штрафу в сумі 69 348, 93 грн (шістдесят дев`ять тисяч триста сорок вісім гривень дев`яносто три копійки);

- постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», № 103 від 11 листопада 2021 року щодо накладення на товариство з обмеженою відповідальністю «ЮСК Україна» штрафу в сумі 177 625, 82 грн (сто сімдесят сім тисяч шістсот двадцять п`ять гривень вісімдесят дві копійки);

- постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», № 107 від 15 листопада 2021 року щодо накладення на товариство з обмеженою відповідальністю «ЮСК Україна» штрафу в сумі 13 500, 51 грн (тринадцять тисяч п`ятсот гривень п`ятдесят одна копійка);

- постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», № 106 від 15 листопада 2021 року щодо накладення на ТОВ «ЮСК Україна» штрафу в сумі 179 053, 37 грн (тисяч п`ятсот гривень п`ятдесят одна копійка).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

?Відповідно до Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року № 2825-IX Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано. ?

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону адміністративні справи, які не були розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва та не були розподілені між суддями, передаються на розгляд іншим окружним адміністративним судам України шляхом автоматизованого розподілу з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ. ?

На виконання цього Закону наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 було затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва.

Згідно з пунктом 22 цього Порядку відповідальна особа протягом семи робочих днів після завершення автоматизованого розподілу передає судові справи до судів, визначених за результатами цього розподілу.

Справа була передана до Луганського окружного адміністративного суду відповідно до вказаного Порядку.

Ухвалою судді Луганського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року справу за позовом ТОВ «ЮСК Україна» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов прийнято до розгляду.

З урахуванням клопотання відповідача про залишення позову без розгляду ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року на підставі частини тринадцятої статті 171 КАС України позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду і доказів поважності причин його пропуску.

На виконання зазначеної ухвали позивач подав заяву, в якій просив поновити пропущений строк звернення до суду щодо кожної з оскаржених у справі № 640/11761/22 постанов Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: № 86 від 23 вересня 2021 року, № 85 від 23 вересня 2021 року, № 91 від 07 жовтня 2021 року, № 103 від 11 листопада 2021 року, № 106 від 15 листопада 2021 року, № 107 від 15 листопада 2021 року, як таких, строк оскарження яких був пропущений з поважних причин. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що строк звернення до суду було розцінено Окружним адміністративним судом м. Києва як розумний з урахуванням запровадженого воєнного стану та фактичного стану функціонування судової системи навесні 2022 року. Позовну заяву подано у найкоротший строк після виникнення такої можливості - 29 липня 2022 року через ДП «Укрпошта», що підтверджується наявною в матеріалах справи поштовою кореспонденцією.

Ухвалою судді Луганського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року на підставі пункту 7 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) залишено без розгляду позовну заяву ТОВ «ЮСК Україна» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов в адміністративній справі № 640/11761/22.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив встановлений процесуальний строк звернення до суду без наявності поважних причин, належним чином не обґрунтував та не підтвердив документально неможливість подання позову у визначений законом строк. Суд не визнав запровадження воєнного стану та перебої в роботі суду такими обставинами, що унеможливлювали своєчасне звернення, і вказав на відсутність доказів перешкод для подання позовної заяви поштовим зв`язком до спливу строків оскарження. Також зазначив, що відповідальність за недотримання строків несе саме юридична особа, незалежно від особистих обставин її посадових осіб.

Позивач не погодився з цим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, справу надіслати до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування судом обставин справи. Вважає, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, оскільки суд не врахував об`єктивні обставини, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Строк звернення до адміністративного суду був поновлений ще ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року, яка не була оскаржена і фактично встановила, що позов подано у розумний строк з урахуванням обставин воєнного часу. В матеріалах справи наявні докази того, що позов направлено через ДП «Укрпошта» 29 липня 2022 року, одразу після відновлення можливості комунікації із судовою системою. Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, проігнорував факт тривалого процесуального розвитку справи, подання відзивів, участі відповідача, що свідчило про належне провадження. Також апелянт звертає увагу, що під час дії воєнного стану, відповідно до практики Верховного Суду, застосування процесуальних строків повинно здійснюватися з урахуванням виняткових умов, що впливають на можливість вчинення процесуальних дій. Крім того, не надано належної оцінки листу керівництва Окружного адміністративного суду м. Києва, в якому підтверджується фактична зупинка роботи суду, блокування каналів зв`язку та неможливість отримання кореспонденції до серпня 2022 року. Крім того, відповідними та належними докази підтверджуються обставини закриття офісу, виїзду керівника за кордон у зв`язку з бойовими діями та лікуванням дитини, що підтверджується відповідними документами. Суд першої інстанції формально застосував положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо строків звернення до суду, без урахування конкретних обставин справи, чим порушив принципи правової визначеності, пропорційності та справедливості. Таким чином, залишення позову без розгляду майже через три роки після його подання - є надмірно формалістичним, не відповідає принципу доступу до правосуддя, а також підриває довіру до судової системи в умовах, коли громадяни та юридичні особи очікують адаптивного підходу з боку суду в умовах війни.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач підтримав ухвалу суду та зазначив, що позивач не довів наявності поважних причин для поновлення строку звернення до суду. Вважає, що посилання на воєнний стан без конкретного підтвердження того, як саме ці обставини унеможливили подання позовної заяви у визначений строк, не може визнаватися належним обґрунтуванням. Обставини, наведені позивачем, зокрема, перебування виконавчого директора за межами України, дистанційна робота підприємства чи труднощі з комунікацією, не є тими виключними факторами, які унеможливлювали звернення до суду у спосіб, передбачений законом. Крім того, відповідач наголосив, що сам факт звернення позивача із запитами чи листами до державних органів не свідчить про реалізацію права на судовий захист, оскільки останнє починається виключно з подання позову. Також Недотримання строків без поважних причин суперечить принципу правової визначеності та порушує баланс процесуальних прав сторін.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Надаючи правову оцінку наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зазначити, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Положення КАС України встановлюють для позивача чіткий строк звернення до суду за захистом своїх прав, а в разі наявності поважних причин його пропуску, підтвердженого належними доказами, процесуальне законодавство допускає можливість поновлення пропущених строків.

Постановами відповідача, які є предметом оскарження, на позивача накладено штрафні санкції, які не є адміністративними стягненнями.

З урахуванням наведеного, а також фактів отримання позивачем примірників постанов у день їх винесення, слід зазначити конкретні дати закінчення шестимісячного строку для оскарження кожної з постанов:

1. Постанова № 86 від 23 вересня 2021 року - 24 березня 2022 року.

2. Постанова № 85 від 23 вересня 2021 року - 24 березня 2022 року.

3. Постанова № 91 від 07 жовтня 2021 року - 07 квітня 2022 року.

4. Постанова № 103 від 11 листопада 2021 року - 11 травня 2022 року.

5. Постанова № 107 від 15 листопада 2021 року - 15 травня 2022 року.

Таким чином, оскільки позовна заява була подана лише 29 липня 2022 року, це свідчить про пропущення позивачем встановленого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду щодо кожної з оскаржуваних постанов, які завершилися у березні - травні 2022 року.

Звертаючись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, позивач одночасно подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій виклав причини пропуску строку: початок повномасштабної збройної агресії Російської Федерації, запровадження воєнного стану, а також вимушене закриття офісу підприємства у місті Києві згідно з наказом № 6 від 25 лютого 2022 року, яким було встановлено дистанційний режим роботи. Також було надано копії сторінок закордонного паспорта виконавчого директора ОСОБА_1 , що підтверджують його виїзд за межі України у березні 2022 року, довідку управління соціального захисту населення Голосіївської РДА м. Києва від 28 липня 2022 року щодо встановлення статусу дитини з інвалідністю, а також лист в.о. керівника апарату суду Окружного адміністративного суду міста Києва № 03.2-07/105/25 від 07 лютого 2025 року, в якому підтверджено припинення реєстрації вхідної кореспонденції з 26 лютого по 06 квітня 2022 року та непрацездатність електронних сервісів суду у період з 24 лютого 2022 року по 12 серпня 2022 року. Ці обставини були наведені як поважні причини для поновлення строку звернення до суду.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність поважних причин пропуску ТОВ «ЮСК Україна» строку звернення до адміністративного суду, враховуючи такі фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем в особі виконавчого директора ОСОБА_1 та адвокатом Анголенко А.В. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 22/07/19-01 від 22 липня 2019 року строком дії на три роки. Цей договір забезпечував постійне юридичне супроводження діяльності підприємства, зокрема в частині представництва інтересів у спорах, пов`язаних із перевірками Держпродспоживслужби.

В подальшому, 10 травня 2022 року між сторонами в особі виконавчого директора ОСОБА_1 та адвоката Анголенко А.В. укладена додаткова угода, якою продовжено строк дії згаданого договору до шести років.

Отже, на період виникнення спору та завершення строків оскарження постанов відповідача, дія договору між позивачем та адвокатом була чинною, а представник мав усі правові підстави та можливості для вчинення процесуальних дій, зокрема для своєчасного звернення з позовною заявою до суду.

Разом з тим, аргументація позивача ґрунтується виключно на тому, що виконавчий директор ОСОБА_1 перебував за межами України в період, коли спливали строки звернення до адміністративного суду. Проте така обставина не може визнаватися достатньою підставою для поновлення строку, з огляду на те, що юридичне представництво позивача здійснювала адвокат Анголенко А.В., яка діяла самостійно на підставі укладеного договору.

До початку повномасштабної агресії ворожої держави на територію України позивач мав від 3 до 5 місяців часу для підготовки та подачі позову.

Посилання на завантаженість адвоката Анголенко А.В. у розгляді інших справ, що вплинуло на час складання об`ємної за змістом позовної заяви в даній справі, не виправдовує значну затримку звернення до суду, оскільки Товариство могло оскаржувати кожну постанову окремо з наведенням меншого обсягу мотивації.

Така бездіяльність з боку позивача свідчить про відсутність належної процесуальної ініціативи та недотримання принципу добросовісного здійснення процесуальних прав.

Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що існували обставини, які б об`єктивно унеможливлювали виконання адвокатом своїх обов`язків чи реалізацію права на звернення до адміністративного суду в межах строку, визначеного процесуальним законом. Ані введення правового режиму воєнного стану, ані фактичне припинення діяльності офісу, ані виїзд виконавчого директора за кордон не позбавляли позивача можливості звернутися до суду шляхом відправлення позову засобами поштового зв`язку.

Більше того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про припинення роботи або недоступність поштових сервісів, зокрема ДП «Укрпошта», у вказаний період. Позивач не обґрунтував, чому подання позову не могло бути здійснене традиційним шляхом - поштовим відправленням раніше. Відсутність таких доказів виключає можливість визнання обставин, на які посилається ця сторона, як об`єктивних та непереборних перешкод.

Щодо наданого позивачем листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року № 03.2-07/105/25, підписаного в.о. керівника апарату суду Мельниченко Н.О., апеляційний суд зазначає, що цей документ дійсно підтверджує тимчасове призупинення реєстрації вхідної кореспонденції судом з 26 лютого 2022 року по 06 квітня 2022 року.

Разом з тим, вже з 06 квітня 2022 року реєстрація кореспонденції була відновлена, тобто з цього моменту у позивача знову з`явилася можливість звернутися до суду у звичайному порядку, зокрема через поштові засоби зв`язку.

Водночас лист не підтверджує наявності перешкод для подання процесуальних документів позивачем шляхом поштового відправлення після 06 квітня 2022 року. Навпаки, в документі чітко зазначено, що лише електронні сервіси суду, зокрема «Електронний суд», електронна пошта та сторінка суду на сайті «Судова влада України», не працювали до 19 серпня 2022 року, що жодним чином не стосується традиційної форми комунікації шляхом поштових відправлень. Вказане підтверджує, що подання позовної заяви було можливим упродовж тривалого часу до моменту її фактичного відправлення 29 липня 2022 року.

Таким чином, лист суду не підтверджує жодних обставин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу звернутися до адміністративного суду до спливу шестимісячного строку, передбаченого статтею 122 КАС України.

Вказаний документ лише фіксує технічні труднощі в роботі електронних засобів суду, які не звільняли позивача від обов`язку належно реалізувати своє право на звернення до суду через доступні альтернативні способи, зокрема поштове подання, яке, як підтверджено самими матеріалами справи, врешті-решт і було використано самим позивачем.

Що стосується обставин, пов`язаних із воєнним станом, апеляційний суд зазначає, що активна фаза бойових дій на території м. Києва та області завершилася ще на початку квітня 2022 року, про що свідчать офіційні повідомлення органів державної влади та загальновідомі публічні джерела. У зв`язку з цим, позивач мав достатній проміжок часу після стабілізації ситуації для звернення до адміністративного суду до моменту завершення строків оскарження відповідних постанов, які спливли в березні - травні 2022 року. Натомість позов подано лише 29 липня 2022 року.

Таким чином, сам факт запровадження воєнного стану не є достатньою підставою для поновлення процесуального строку. Позивач зобов`язаний був довести, що саме наслідки введення воєнного стану унеможливили подання позову у межах встановлених законом строків, однак жодних належних доказів на підтвердження цього надано не було. Більше того, у справі відсутні документи, які б засвідчували перешкоди для вчинення процесуальних дій з боку уповноваженого представника - адвоката.

Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2022 року у справі № 560/15534/21 та ухвалах від 27 липня 2022 року у справі №560/1209/22, від 26 липня 2022 року у справі № 560/19843/21 щодо питання поновлення строків звернення до суду, які пропущено у зв`язку з обставинами воєнного стану, зазначив, що саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Окрім того, Верховний Суд у постанові 02 серпня 2023 року у справі № 620/830/23 констатував, що дійсно, введений в країні воєнний стан суттєво ускладнює (інколи унеможливлює) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Проаналізувавши всі надані матеріали справи, апеляційний суд також вважає за необхідне звернути увагу на принцип правової визначеності, який є складовою елементу права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип вимагає передбачуваності правових наслідків для сторін спору, зокрема неможливості оскарження рішень після спливу встановлених строків без достатніх підстав.

Позивач за чинного договору про надання правової допомоги проявив бездіяльність і не вжив жодних заходів для своєчасного подання позову, що свідчить про несумлінне ставлення до реалізації свого процесуального права. При цьому посилання на загальні обставини воєнного стану є абстрактними, не підкріпленими конкретними доказами та фактично спрямовані на уникнення відповідальності за власну процесуальну пасивність.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясував обставини справи, належним чином оцінив надані докази і обґрунтував правову позицію про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду, у зв`язку з чим на законних підставах залишив без розгляду позовну заяву.

Тому згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСК Україна» залишити без задоволення, а ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.

Повний текст постанови виготовлено 16.04.2025.