Справа № 215/2293/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 215/2293/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року (суддя Н.Є. Калугіна) у справі № 215/2293/24 за позовом ОСОБА_1 до Директора Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" Криворізької міської ради Косяк Наталії Володимирівни про встановлення наявності компетенції (повноважень) та визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Директора Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" Криворізької міської ради Косяк Наталії Володимирівни, у якому просила встановити наявність компетенції (повноважень) директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Криворізької міської ради Косяк Наталії Володимирівни при отриманні заяви від 15.11.2023 вх 282 зазначити в ненормативному правовому акті, що він не має права на забезпечення рецептами на безоплатні ліки, лікарські трави, вітаміни, медичним приладом для слуху у вигляді наушника, тонометром і глюкометром для незрячих, спиртом етиловим 70%, шприцами, які надаватимуть йому безоплатно, як онкохворій та визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю і зобов`язати прийняти такий акт чи протилежний.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачкою подано до відповідача заяву про потребу в наданні лікарських препаратів, однак відповідач не надав відповіді за результатами звернення позивачки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року ув задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що позивачка не здійснює жодних управлінських функцій та не є суб`єктом владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.4 КАС України, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про встановлення відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах не відповідають завданням Кодексу адміністративного судочинства України та адміністративному судочинству в цілому.

Також, суд встановив, що між позивачкою та директором Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Криворізької міської ради відсутні правовідносини в контексті розгляду заяви 15.11.2023 року №282.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що суд першої інстанції хибно не вважав відповідача суб`єктом владних повноважень. Зазначає, що КАС України покладено на суд встановлення наявності компетенції (повноважень) Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" Криворізької міської ради.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 15.11.2023 року позивачка звернулась до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Криворізької міської ради із заявою (вх.№282), в якій просила:

- власником- Криворізькою міською радою ненормативним правим актом вирішити питання місцевого значення в межах ст. 144 Конституції України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 № 1303, п. 22 чи ст. 26, п. 3 п. «б» ст. 32 ЗУ "Про місцеве самоврядування" щодо забезпечення соціального захисту онкохворих при амбулаторному лікуванні рецептами на безоплатні ліки, лікарські трави, вітаміни, медичним приладом для слуху у вигляді навушника, тонометром і глюкометром для незрячих, спиртом етиловим 70% та шприцами;

- зобов`язати лікаря Чернову негайно надати рецепти на галстену, спирт етиловий 70%;

- надати належно завірені три копії заяви з вхідними реєстраційними номерами;

- надати висновок про стан здоров`я на окремому папері для надання допомоги;

- ініціювати дисциплінарне стягнення щодо директора КНП ЦПМСД №1 КМР за порушення Конституції України і відмову діяти відповідно до правового порядку, передбаченого п. 22 ч.1 ст. 26, п. 3 п. «б» ст. 32 ЗУ «Про місцеве самоврядування»;

- надати висновок, що для її здоров`я протипоказаний спирт етиловий 70% на окремому папері;

- частково загладити її моральні страждання сумою у 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 2684 грн х 1000 = 2 684 000 грн.

Листом №1350 від 28.11.2023 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Криворізької міської ради надано відповідь за результатами розгляду заяви позивачки від 15.11.2023 року вх. №282, в якій відмовлено позивачці у викладених в заяві вимогах.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивачки до суду за захистом її прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як зазначено у ч.3 ст.9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 року у справі №820/3713/17 звернула увагу, що компетенційними є спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка у цій справі не є суб`єктом владних повноважень, а отже, не наділена адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача.

Відтак, встановивши, що позивачка у даних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення наявності компетенції між позивачкою та директором КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Криворізької міської ради Косяк Наталією Володимирівною. Натомість, зворотні доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно встановив, що заяву позивачки від 15.11.2023 року №282 розглянуто Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Криворізької міської ради, яким за результатом розгляду заяви надано позивачці лист-відповідь №1350 від 28.11.2023 за підписом директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Криворізької міської ради, а факт отримання позивачкою відповіді підтверджується наданим відповідачем журналом вихідної документації.

Таким чином, колегія суддів не вбачає допущення відповідачем протиправної бездіяльності у спірних відносинах. Аргументи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі № 215/2293/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 17.04.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк