Справа № 120/17387/24
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17387/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Н.В.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

16 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПЛЮС -К» до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «Автоплюс-К» (ТОВ «Автоплюс-К») до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом:

-зупинення дії рішення акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях від 16.12.2024, оформленого протоколом №37 про тимчасове припинення дії Сертифіката МВС №000937 від 23.08.2017 навчальному закладу ТОВ «Автоплюс-К», до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року задоволено заяву про забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення заяви.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Звернення з адміністративним позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту від незаконних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 06.12.2022 у справі №140/8745/21 зауважив, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про ймовірність ускладнень, пов`язаних з виконанням рішення суду, або про очевидні ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у адміністративному провадженні.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача.

Самі ж заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом з тим, суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Так, заява мотивована тим, що дія прийнятого Акредитаційною комісією рішення від 16.12.2024, оформленого протоколом №37 про тимчасове припинення дії Сертифіката МВС №000937 від 23.08.2017 навчальному закладу ТОВ "Автоплюс-К", під час його судового оскарження, призведе до незворотних наслідків, а тому у разі незабезпечення позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди інтересам, як самого товариства в частині фінансових втрат, іміджу, тощо, так і позбавлення можливості третіх осіб, які наразі навчаються в автошколі вчасно закінчити теоретичну та практичну підготовку.

При цьому, звернення товариства до суду фактично зумовлено незгодою останнього з діями Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях, які полягають у неврахуванні при прийнятті рішення про тимчасове припинення дії Сертифікату, наданих закладом пояснень щодо самостійного усунення виявлених порушень та наданих на підтвердження таких обставин доказів.

Так, згідно з Положенням про акредитаційну комісію з державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, затверджене наказом МВС України №115 від 18.02.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2016 за №322/28452 (Положення) акредитаційна комісія є постійно діючим колегіальним органом, що створений регіональним сервісним центром МВС. Така комісія створюється з метою проведення державної акредитації закладів (юридичних осіб (їх філій та інших відокремлених підрозділів) або фізичних осіб-підприємців), що проводитимуть підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

До основних завдань акредитаційної комісії належить визначення: стану матеріально-технічної бази закладу; рівня організації та проведення підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів та професійного рівня спеціалістів; дотримання закладом вимог законодавства у сфері підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Відповідно до розділу ІІІ Положення до повноважень акредитаційної комісії належать: розгляд заяв і матеріалів та прийняття рішення про державну акредитацію закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів відповідних категорій або відмову в акредитації; видача сертифіката про державну акредитацію закладу; видача дубліката сертифіката про державну акредитацію закладу; здійснення аналізу якості проведення закладом підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів шляхом звірки інформації, наявної в базах даних, якими користуються територіальні органи з надання сервісних послуг МВС, а також відкритої інформації, що міститься в державних реєстрах та базах даних, з поданими суб`єктами господарювання документами; розгляд заяв і матеріалів про зміну матеріально-технічної бази закладу або складу його спеціалістів; тимчасове припинення дії сертифіката про державну акредитацію; анулювання сертифіката про державну акредитацію.

Згідно із пунктами 1, 3, 5, 8, 10 розділу ІV Положення основною формою роботи акредитаційної комісії є засідання, що проводяться за рішенням голови комісії не рідше ніж один раз на місяць.

Розгляд заяв та матеріалів з питань державної акредитації закладів, зміни їх матеріально-технічної бази, а також тимчасового припинення дії сертифіката про державну акредитацію або його анулювання акредитаційна комісія здійснює протягом одного місяця з дня їх реєстрації.

Порядок організації роботи територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України з проведення державної акредитації закладів незалежно від форми власності (юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців), їх філій чи інших відокремлених підрозділів (для юридичних осіб), які проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, тимчасового припинення дії, поновлення і анулювання сертифіката про державну акредитацію та атестації спеціалістів для таких закладів визначено Інструкцією про порядок організації роботи територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України щодо державної акредитації закладів, які проходять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів та атестації їх спеціалістів, затвердженою наказом МВС України від 07.12.2009 №515, в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23.12.2019 №1084 (Інструкція №1084).

Відповідно до приписів пункту 1 розділу IV Інструкції №1084 рішення про тимчасове припинення та поновлення дії Сертифіката приймає акредитаційна комісія.

Пунктом 2 розділу IV Інструкції №1084 передбачено, що дія сертифіката тимчасово припиняється, зокрема, в разі установлення документально підтвердженого факту порушення закладом вимог законодавства у сфері підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Згідно п. 2 розділу IV Інструкції №1084 строк тимчасового припинення дії Сертифіката визначає акредитаційна комісія залежно від допущеного порушення і в кількості календарних днів, необхідних для його усунення.

У період тимчасового припинення дії Сертифіката підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв закладом та реєстрація навчальних груп не проводиться, свідоцтва про закінчення закладу не видаються (пункт 10 Розділу ІV Інструкції № 1084).

У разі неусунення закладом у встановлений строк недоліків, що стали підставою для тимчасового припинення його дії, або ненадання доказів їх усунення акредитаційна комісія приймає рішення про анулювання Сертифіката (пункт 1 Розділу V Інструкції № 1084).

Отже, положеннями Інструкції №1084 регламентовано чіткий порядок дій Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях у разі не усунення (не вчасного усунення) виявлених в діяльності закладу порушень вимог законодавства у сфері підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів. Зокрема, неусунення закладом у встановлений строк недоліків, що стали підставою для тимчасового припинення дії Сертифікату, або ненадання доказів їх усунення Акредитаційна комісія приймає рішення про анулювання Сертифіката.

Із змісту рішення Акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях від 16.12.2024, оформленого протоколом №37 про тимчасове припинення дії Сертифіката МВС №000937 від 23.08.2017 навчальному закладу ТОВ «Автоплюс-К», на усунення виявлених порушень закладу встановлено строк до 02.01.2025 включно (термін тимчасового припинення дії Сертифікату).

Тобто, після закінчення встановленого у рішенні від 16.12.2024 строку на усунення виявлених порушень та ненадання закладом у такий строк доказів про їх усунення, Акредитаційна комісія, в силу імперативності пункту 1 Розділу V Інструкції № 1084, буде зобов`язана прийняти рішення про анулювання відповідного Сертифікату.

Таким чином, оскільки правомірність прийняття Акредитаційною комісією рішення від 16.12.2024, підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Крім того, варто зазначити, що за змістом частини 4 статті 150 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в даному випадку, заявником доведено існування реальної загрози завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок невжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у справі, та того, що захист прав, свобод та інтересів заявника стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, ухвала суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законною і обґрунтованою, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, а тому відсутні підстави для її зміни або скасування.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.