Справа № 640/4584/22
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року Справа№640/4584/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром Альянс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Енергопром Альянс» (03067, м. Київ, проспект Перемоги, 51-а, код ЄДР: 37441736) звернулося до суду з позовом до ГУ ДПС у м. Києві (04115, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР ВП:44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.01.2022 № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром Альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2021 р., валютного законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2021 р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2018 по 30.09.2021.

За результатами проведеної перевірки було складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Енергопром Альянс» №127/ж5/26-15-07-08-02/37441736 від 05.01.2022 р., яким встановлено порушення ТОВ «Енергопром Альянс»:

- пункту 44.1, пункту 44.2, пункту 44.3 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пунктів 5, 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248, пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ», п.1.2. ст. 1, п.2.1. ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 115050,00, у тому числі по періодах за 2018 р. у сумі 115050,00 гривень;

- пункту 44.1 статті 44, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 127833 грн., в тому числі за березень 2019 на суму 127833,00 гривень.

В подальшому, на підставі Акту відповідачем були прийняті податкові повідомлення - рішення за формою «Р»: № від 25 січня 2022 р., яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 127833, 00 грн., за штрафними санкціями на суму 31958 грн., разом 159791,00 грн. (сто п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто одна гривня 00 коп.) та № 1 від 25 січня 2022 р. за платежем податок на прибуток на суму 115050,00 грн., за штрафними санкціями на суму 28763 грн., разом 143813,00 грн. (сто сорок три тисячі вісімсот тринадцять гривень 00 коп.)

Посилаючись на практику суду касаційної інстанції позивач наголошує, що посилання податкового органу на відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів, яке відображено в Акті, не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Щодо посилання контролюючого органу в Акті перевірки на кримінальне провадження № 0002085 від 23.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, позивач зазначає, що це кримінальне провадження було закрито 10.10.2019 на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Відтак позивач наголошує, що висновки Акту перевірки, ґрунтуються на припущеннях про нереальність здійснення господарських операцій.

Також в акті перевірки відповідачем не зазначено доказів які б свідчили про наявність у контролюючого органу підстав поставити під сумнів здійснення відповідних операцій, висновок ГУ ДПС у м. Києві не грунтується на аналізі вчинених Товариством господарських операцій та змісту складених за їх наслідком первинних документів.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом, позивач зауважує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

На підставі зазначеного позивач просив задовольнити позов.

04 липня 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що господарська діяльність ТОВ «Нафтогаз партнер» (контрагента) має ознаки нереальності здійснення операцій, а тому відповідач вважає, що ТОВ «Нафтогаз партнер» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з реалізації товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання до ТОВ «Енергопром Альянс» і складенно первинні бухгалтерські документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України №996-ХІУ та пп. 2.1 і 2.2 Положення №88, оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст.1 Закону України №996-ХІУ, в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Відповідач наголошує, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, позивач повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Відтак відповідач проти задоволення позову заперечував.

27.06.2022 року позивачем надано відповідь на відзив, згідно змісту якої зазначено, що реальність господарської операції з постачання природного ТОВ «Нафтогаз Партнер» проконтрольовано та підтверджено оператором газотранспортної системи України - АТ «Укртрансгаз».

Таким чином позивач вимоги підтримав, просив долучити до справи місячні реномінації постачання обсягів природного газу на жовтень 2018 року станом на 23.10.18р.

Ухвалою від 17.02.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін суддею одноособово.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «Енергопром Альянс» (позивач) взято на податковий облік в органах ДПІ з 16.12.2010 року. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство має статус зареєстрованої юридичної особи, взято на податковий облік в органах ДПІ, відомості про товариство містяться в ЄДР, знаходиться за місцем реєстрації, підприємство не перебуває в процесі припинення, знаходитися в реєстрі платників податку на додану вартість та є платником ПДВ з 24.02.2011 р.

Позивач здійснює свою фінансово - господарську діяльність на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення №549 від 26.04.2017 р., постачання природного газу на території України.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Енергопром Альянс» здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 35.22 розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний), 09.10 надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 63.99 надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., 35.23 торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.

22.10.2018 р. ТОВ «Енергопром Альянс» укладено договір купівлі - продажу природного газу № 10-4-ПГ з ТОВ «Нафтогаз партнер», за умовами якого оптовий продавець зобов`язаний передати у власність оптового покупця (позивач) природний газ України, приведений до стандартних умов 0=20 градусів, тиск газу (р) = 760 мм ртутного стовпчика, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити природний газ України в порядку та на умовах, визначених в договорі.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на час проведення господарських операцій), ТОВ «Нафтогаз партнер» здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 35.22 розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний), 46.12 діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 47.76 роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах, 35.23 торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 22.10.2018 р. до договору купівлі продажу природного газу України, загальна вартість газу, що передається, становить 639 166, 45 грн., а також ПДВ 127 833, 29 грн.

ТОВ «Нафтогаз партнер» здійснює передачу позивачеві по Договору в звітному місяці жовтні 2018 року, обсяг газу в розмірі 65,0 тис.м.куб.

За актом приймання - передачі природного газу №12 від 31.10.2018 р., ТОВ «Енергопром Альянс» прийняв у жовтні 2018 р. у віртуальній точці входу в газотранспортну систему газ природний, українського походження, код товару згідно з УКТ ЗЕД обсягом 65,00 тис.м.куб, ціна за 1000 кубічних метрів газу становить 9833, 33 грн., крім того ПДВ 20 %- 1966,67 грн. Всього ціна з ПДВ 20 % за 1000 кубічних метрів складає 11800,00 грн.

Загальна вартість газу, що передається в жовтні 2018 року, становить 639166,45 грн., а також ПДВ 127833,29 грн., разом з ПДВ 766 999,74 грн.

ТОВ «Нафтогаз партнер» оформлено податкову накладну від 22.10.2018 р. №60, яка зареєстрована в ЄРПН.

Згідно до платіжного доручення №627 від 22.10.2018 р., ТОВ «Енергопром Альянс» проведено оплату за природний газ у розмірі 766 999,74 грн.

В Акті перевірки (ст.8 Акту) зазначається, згідно наданої картки рахунку 631 на початок та кінець 2018 року кредиторська заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз партнер» відсутня.

Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром Альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2021 р., валютного законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2021 р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2018 по 30.09.2021.

ГУ ДПС у м. Києві після проведення перевірки складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Енергопром Альянс» №127/ж5/26-15-07-08-02/37441736 від 05.01.2022 р.

В Акті зазначено, що згідно даних АІС «Податковий блок» встановлено наступне: ТОВ «Нафтогаз партнер», код 39606702 перебуває на обліку в 463. ТУ ДПС у Дніпропетровській обл. (Соборний р-н м.Дніпра). Остання подана податкова звітність від 01.03.2019 № (Декларація з податку на прибуток підприємства за 2018 рік). Стан платника підприємства - 28. Триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДПС). Статутний капітал ТОВ «Нафтогаз партнер» складає 20000 грн. Кількість працюючих: відповідно до податкового розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (1-ДФ): 09.2018 -3 чол. працюючих.

Основний вид діяльності: 35.22-розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи;

Наявність основних засобів: повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП не подавалось, додаток АМ до Декларація з податку на прибуток підприємства за 2018 рік не подано, що свідчить про відсутність основних засобів.

Господарська діяльність ТОВ «Нафтогаз партнер» має наступні ознаки нереальності здійснення операцій, а саме:

- неможливо підтвердити операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, а також основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської діяльності, економічної діяльності;

- не підтвердження поставки ТМЦ по ланцюгу постачання (згідно даних єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН);

- згідно аналізу ЄРПН не встановлено декларування ТОВ «Нафтогаз партнер» будь-яких витрат на оренду приміщення , водо- та теплостачання, зв`язок, придбання канцелярських засобів, що могло б свідчити про здійснення господарської діяльності.

Виходячи з вищенаведеного, ТОВ «Нафтогаз партнер» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з реалізації товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання до ТОВ «Енергопром Альянс» і складенно первинні бухгалтерські документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України №996-ХІУ та пп. 2.1 і 2.2 Положення №88, оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст.1 Закону України №996-ХІУ, в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Відповідно висновків Акту встановлено порушення ТОВ «Енергопром Альянс»:

- пункту 44.1, пункту 44.2, пункту 44.3 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пунктів 5, 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248, пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ», п.1.2. ст. 1, п.2.1. ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 115050,00, у тому числі по періодах за 2018 р. у сумі 115050,00 гривень;

- пункту 44.1 статті 44, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 127833 грн., в тому числі за березень 2019 на суму 127833,00 гривень.

В подальшому ТОВ «Енергопром Альянс» отримано податкові повідомлення - рішення за формою «Р»: № та №1 від 25 січня 2022 р., яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 127833, 00 грн., за штрафними санкціями на суму 31958 грн., разом 159791,00 грн. (сто п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто одна гривня 00 коп.); за платежем податок на прибуток на суму 115050,00 грн., за штрафними санкціями на суму 28763 грн., разом 143813,00 грн. (сто сорок три тисячі вісімсот тринадцять гривень 00 коп.).

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі також - Закон №996) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Як вже було зазначено вище, між ТОВ «Енергопром Альянс» та ТОВ «Нафтогаз Парнер» було укладено договір, що, на думку суду, підтверджує дійсність реальних господарських операцій, крім цього наявні всі первинні документи, а саме: договір, додаткова угода, податкова накладна, акти приймання - передачі природного газу, платіжні доручення на оплату.

У постановах від 27 лютого 2020 року у справі № 815/2109/13-а, від 24 січня 2020 року у справі № 805/4446/15-а, від 16 квітня 2019 року у справі № 804/6909/17 Верховним Судом сформовано правову позицію, відповідно до якої встановлено, що «норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порущення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання скаржника на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки остання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер».

У справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. Такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Висновок про неможливість притягнення до відповідальності юридичних осіб за неправомірні дії їх контрагентів також наведений Європейським судом з прав людини у рішенні від 18.03.2010 року по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії» (заява № 6689/03), у п.23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника податку на додану вартість, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції; втім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало би.

Отже, суд наголошує, що наведеною вище судовою практикою підтверджується правило індивідуальної відповідальності платника податків, з огляду на яке добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які дії або бездіяльність будь-кого із його контрагентів, в тому числі наявність кримінальних проваджень, що перебувають на стадії досудового розслідування та розслідувані подій за якими не стосуються діяльності платника податків, не призводить до встановлення факту незаконності формування витрат з податку на прибуток підприємства та визначення зобов`язань з податку на додану вартість платника податків.

У разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007року у справі «Інтерсплав проти України»).

Платник податків не має повноважень та обов`язку відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання контрагентом його обов`язків із складення та подання декларації з ПДВ, обов`язку сплати податку, а також вчинення інших дій, пов`язаних з провадженням господарської діяльності контрагента.

Якщо податковий орган володіє інформацією про такі зловживання зі сторони певної юридичної особи, він може вжити необхідних заходів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, такі заходи є неприпустимими за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь платника податків у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення.

Враховуючи викладені правові норми та доводи суд вважає, що про визнання податкові повідомлення-рішення від 25.01.2022 № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 4554,07грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення вказаної суми з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром Альянс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.01.2022 № та № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04115, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР ВП:44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром Альянс» (03067, м. Київ, проспект Перемоги, 51-а, код ЄДР: 37441736) судовий збір у розмірі 4554 грн., 07 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів.

Суддя О.О. Галатіна