Справа № 488/4451/24
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/4451/24
Провадження № 2-а/488/7/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17.04.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бондар Марину Вікторівну звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій просив суд скасувати і визнати протиправною постанову № 311/2024 від 24 вересня 2024 року, постановлену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно позивача за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та закрити провадження.

В обґрунтування позову представник зазначив, що постановою від 24.09.2024року № 311/2024 по справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 , розглянув матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно з якою позивача визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 -1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17000 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник позивача зазначив, що 21 вересня 2024 р. позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки військово-облікових даних, де було складено протокол № 311/2024 про адміністративне правопорушення. Відповідно до вказаного протоколу, 21 вересня 2024 р. в приміщенні мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 під час звірки військово-облікових даних було виявлено адміністративне правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_1 , про те що під час дії особливого періоду не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з моменту оголошення загальної мобілізації за указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року та по теперішній час, відповідно мобілізаційного розпорядження виданого 04.02.2022 року, чим порушив ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

У протоколі позивач зауважив, що не згоден з викладеними в ньому обставинами та повідомив, що він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 24.02.2022р., але черговий не пропустив його до приміщення та повідомив, щоб він чекав вдома на телефонний дзвінок, яким його запросять до ІНФОРМАЦІЯ_3 в разі необхідності. Однак, станом на дату складення протоколу ОСОБА_1 жодних повісток або інших повідомлень від ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність з`явитись ОСОБА_1 не отримував.

Вказав, що рішенням ВЛК від 13.01.2022р. він є непридатним в мирний час та обмежено придатним у воєнний час.

Крім того, вказав, що з 01.09.2022р. навчався у Вищому професійному училищі суднобудування м. Миколаєва, який закінчив 06.06.2023р. Тому, відповідно до вимог чинного законодавства, не пізніше 7 вересня 2022 року навчальний заклад мав повідомити ІНФОРМАЦІЯ_4 про навчання позивача.

Позивач також зазначав, що 30.01.2024 р він надсилав документи на надання відстрочки від призиву на військову службу під час мобілізації, про що надає до позовної заяви копію відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.02.2024 р. та інші.

За такого, вважав, що можливість виявити начебто вчинене ОСОБА_1 правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_3 була протягом всього часу, оскільки, ОСОБА_1 постійно був на зв`язку та неодноразово спілкувався с представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім цього позивач також вказував, що редакція частини 3 статті 210-1 КУпАП, за якою його було притягнуто до відповідальності, була внесена до КУпАП Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 9 травня 2024року. Отже з названого вбачається, що станом на 24.02.2022року в ст. 210-1 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) взагалі не містилась вказана норма, тобто була відсутня адміністративна відповідальність за вчинення цього правопорушення, а тому і особа не може бути притягнута до відповідальності за цією нормою.

Посилаючись на вказане, звернувся в суд з вказаним позовом..

Ухвалою суду від 04.10.2024 року відкрито провадження у вказаній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, копію ухвали надіслано сторонам по справі. Одночасно встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача з клопотаннями про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не звертався.

Проте скористувався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову, вважав постанову № 311/2024 від 24.09.2024 р. законною, а доводи позивача у позовній заяві необґрунтованими.

Представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву вважав доводи відповідача безпідставними та помилковими, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вбачає необхідним позов задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи ухвалені (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 21.09.2024 р. начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 був складений протокол № 311/2024 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 21 вересня 2024 року о 10:00 год. у приміщенні мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 під час звірки військово-облікових даних було виявлено адміністративне правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, а саме: громадянин ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з моменту оголошення загальної мобілізації за Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року та по теперішній час, відповідно мобілізаційного розпорядження виданого 04.02.2022 року, чим порушив ч.З ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважав, що ОСОБА_1 діючи супереч нормативно-правовим актам, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.З ст. 210-1 КУпАП під час дії особливого періоду.

У протоколі повідомлено позивача про призначення розгляду вказаного правопорушення 24.09.2024 р. о 15:00 год., вручено копію протоколу під особистий підпис.

З протоколу № 311/2024 також вбачається, що у графі « пояснення і зауваження щодо змісту протоколу…» позивач власноруч вказав, що прибув до чергового, але той відповів щоб ОСОБА_1 чекав удома на телефонний дзвінок.

Судом також встановлено, що 24.09.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 була прийнята постанова № 311/2024 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаною постановою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000,00 грн.

З постанови вбачається, що суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що 21 вересня 2024 року о 10:00 год. у приміщенні мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 під час звірки військово-облікових даних було виявлено адміністративне правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, а саме: громадянин ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з моменту оголошення загальної мобілізації за Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року та по теперішній час, відповідно мобілізаційного розпорядження виданого 04.02.2022 року, чим порушив ч.З ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У постанові вказано, що відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який діє до теперішнього часу.

За такого, відповідач вважав, що гр. ОСОБА_1 , діючи всупереч наведеним вище нормативно-правовим актам, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. З ст. 210-1 КУпАП під час дії особливого періоду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Частиною 3 статті 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивач порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зокрема, у частині 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

При цьому, згідно з постановою, яку оскаржує позивач, вчинене ним порушення вищевказаних норм полягає в тому, що після оголошення загальної мобілізації за Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року по теперішній час, позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є порушенням наведених у постанові нормативно-правових актів.

Проте, позивач не міг порушити своїми діями чи бездіяльністю вищевказані норми законодавства, а саме ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки станом на момент оголошення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 р, такої норми не існувало.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696-IX, який набрав чинності 19.05.2024 року, статтю 210-1 викладено у новій редакції, зокрема доповнено названу статтю частиною 3, якою встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Отже, до 19.05.2024 року норми ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою за бездіяльність за минулий час, не існувало.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за викладених в оскаржуваній постанові обставин суперечить закону, оскільки закон, за яким він притягується до адміністративної відповідальності, не має зворотної дії в часі, законодавства, яке згідно оскаржуваної постанови порушив позивач, в період часу, за який він притягується до адміністративної відповідальності, не існувало, а строки накладення адміністративного стягнення за вказаний в оскаржуваній постанові період часу вчинення адміністративного правопорушення також спливли.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 5, 6 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, ст.ст. 22, 34, 245, 247, 251, 280, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити .

Постанову № 311/2024 по справі про адміністративне правопорушення від 24.09.2024 р., постановлену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Я.А. Чернявська