Справа № 177/507/25
Суддя: Коваль Н. В.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/507/25
Провадження № 2-а/177/8/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 квітня 2025 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участю:

секретаря судового засідання Фурт Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просила суд визнати протиправною та скасувати постанову № 55 від 20.02.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн. а ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі справи судового збору в розмірі 484,48 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що 20.02.2025 постановою № 55 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

З вказаною постановою позивач не згоден та вважає, що вона є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, вказує, що 20.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 55 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Складом інкримінованого правопорушення є начебто порушення ОСОБА_1 , прав військового обліку та законодавства про мобілізаційну підготовку, а саме факт нез`явлення 19.10.2024 року об 11:00 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 після начебто вручення йому повістки.

Зазначає, що в даному випадку днем виявлення правопорушення є 19.10.2024 - день коли військовозобов`язаний ОСОБА_1 , не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці. І саме з 19.10.2024 року повинен відліковуватись двомісячний термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлений ч. 1 ст. 38 КУпАП. Днем закінченням двомісячного строку притягнення особи до адміністративної відповідальності в даному випадку є 19.12.2024.

Однак, військовозобов`язаного ОСОБА_1 повісткою № НОМЕР_1 викликано до ІНФОРМАЦІЯ_4 з`явитись 19.10.2024 року об 11:00 для уточнення даних військовозобов`язаного. Протокол про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у вигляді нез`явлення за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 складено 11.02.2025 року. Оскаржувана постанова № 55 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , винесена - 20.02.2025 року, тобто поза межами двомісячного строку, встановленого ч. 1ст. 38 КУпАП.

Крім того, вказує, що твердження відповідача, що ОСОБА_1 скоїв триваюче правопорушення не з`явивившись за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 19.10.2024 об 11.00 для уточнення даних віськовозовбов`язаного є помилковим.

Так, відповідач чітко визначив коли саме, в який саме день - 19.10.2024, який саме час -11:00 година, і яку саме дію повинен вчинити військовозобов`язаний ОСОБА_1 , з`явитись по повістці № 534193 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних. Нез`явлення ОСОБА_1 19.10.2024 об 11:00 по повістці № 534193 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних було не триваючою дією, а завершеною саме в той день і час коли він не з`явився. Повістку № 534193 формував та обліковував відповідач, а тому достеменно знав, що ОСОБА_1 не з`явився 19.10.2024 об 11:00 до ІНФОРМАЦІЯ_4 по вказаній повістці. Натомість ніяких дій впродовж визначеного законом двомісячного терміну по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вчиняв.

Також зазначає, що ОСОБА_1 не отримував повістку № 534193, згідно якої йому необхідно з`явитися за адресою АДРЕСА_1 , 19.10.2024 об 11.00 год. для уточнення даних. Факт не отримання ОСОБА_1 вказаної повістки, як видно зі змісту оскаржуваної постанови № 55, підтверджується даними зі сторінки електронного сайту АТ «УкрПошта», «перевірки статусу відстежень «Трекінг» 028 рекомендований лист має позначку повернути Відправнику з відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою» 29 жовтня 2024 року.

Таким чином, беручи до уваги наявність у відповідача на день винесення спірної постанови № 55 інформації про те, що рекомендований лист N° 028, адресоване ОСОБА_1 29.10.2024 року повернуте відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» - питання здійснення відповідачем належного виклику позивача для уточнення даних - є спірним.

Більш того, як видно, зі змісту спірної постанови № 55 - ОСОБА_1 18.07.2024 року в електронній системі «Резерв+» особисто уточнював свої особисті дані військовозобов`язаного. Що автоматично відображається в електронній системі «Оберіг».

Отже, наразі, відповідач на момент винесення спірної постанови № 55 взагалі не мав доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначену дату.

Крім того, зі змісту спірної постанови № 55 від 20.02.2025 року видно, що 12.07.2013 року громадянин ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 . 18.07.2024 року громадянин ОСОБА_1 в електронній системі «Резерв+» особисто уточнював свої особисті дані військовозобов`язаного, що автоматично відображається в електронній системі «Оберіг».

Таким чином, на момент складання адміністративного протоколу та винесення спірної постанови N° 55 від 20.02.2025 року позивач перебував на військовому обліку, а відповідач володів щодо нього певними обліковими даними, тому вважає, що спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 05 березня 2025 року адміністративний позов прийнятий до розгляду, вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та з ІНФОРМАЦІЯ_1 витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 17).

17.03.2025 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволені позову. Як на підставу заперечень посилався на те, що ОСОБА_1 , відповідно облікової картки до військового квитка з 12.07.2013 року перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній раз проходив військово-лікарську комісію по встановленню групи придатності до військової служби 31.05.2013. Тобто в проміжок часу з 31.05.2013 по 11 лютого 2025 року позивач жодного разу не прибував до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, облікові дані не уточнював, військово-лікарську комісію по встановленню групи придатності до військової служби не проходив.

Відповідно електронної системи Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військовозобов`язаний ОСОБА_1 18.07.2024 року в електронній системі «Резерв+» особисто уточнював свої особисті дані військовозобов`язаного, що автоматично відобразилося в електронній системі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після уточнення облікових даних позивачем 18.07.2024 року в електронній системі «Резерв+» жодних підстав для непризову останнього на військову службу під час мобілізації відповідно до введеного в Україні 24.02.2022 року воєнний стан, та оголошено загальну мобілізацію на підставі Указу Президента України № 65/2022 (734/2023) та № 69/2022 (735/2023), не наведено, тому виникла необхідність в уточнені облікових даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 по встановленню факту наявності права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Так 09 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 створена повістка № 534193 для уточнення даних військовозобов`язаному ОСОБА_1 про обов`язок та необхідність з`явитись 19.10.2024 об 11:00 год. до адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для уточнення даних військовозобов`язаного.

Повістка № 534193 створена ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаному ОСОБА_1 для доставки Рекомендованим листом з позначкою "Повістка ТЦК" «Вручити особисто» поштовим зв`язком УкрПоштою за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до внесеної інформації електронної системи «Оберіг».

Відповідно до електронного сайту АТ «УкрПошта», під час перевірки статусу відстежень «Трекінг» 028 повістки № 534193 створена ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлено рекомендаційним листом військовозобов`язаному ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , встановлено що до відділення с. Вільне, Криворізького району Дніпропетровської області рекомендований лист з позначкою «Повістка ТЦК» «Вручити особисто» ОСОБА_1 прибула 15 жовтня 2024 року. Відповідно до вказаної сторінки електронного сайту АТ «УкрПошта», «перевірки статусу відстежень «Трекінг» 028 рекомендований лист має позначку повернути Відправнику з відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою» 29 жовтня 2024 року.

У визначений день 19 жовтня 2024 року о 11-00 годин позивач до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 не прибув, про підстави неявки не повідомив.

Таким чином позивач своїми діями, діючи з прямим умислом, порушуючи вимоги Закону України «Про оборону України» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» які виразилися в триваючому вчинені правопорушення, тобто в неприбутті за повісткою в період з 19 жовтня 2024 року по 26 жовтня 2025 року включно без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці № 534193 для уточнення даних.

Після неприбуття позивача за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою уточнення облікових даних начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 направлено голові Лозуваткської сільської ради 21.10.2024 року за вихідним номером №4/12028 розпорядження про оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку Лозуватської сільської ради і виклик їх до ІНФОРМАЦІЯ_6 в період з 24.10. 2024 по 25.10.2024 о 9-00 годині за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.10.2024 року № 4/12028, головою Лозуватської сільської ради видане розпорядження за N° 277 від 22.10.2024 року «Про оповіщення військовозобов`язаних Лозуватської сільської ради».

За результатами оповіщення військовозобов`язаних, головою Лозуватської сільської ради повідомлено, що позивач, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .. нікого не було вдома..».

Відповідно електронної системи Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивачем 18.07.2024 року в електронній системі «Резерв+» особисто уточнював свої особисті дані військовозобов`язаного, що автоматично відобразилося в електронній системі «Оберіг» ІНФОРМАЦІЯ_4 де зазначено адресу реєстрації « АДРЕСА_2 .». Крім цього, Позивач по уточнені облікових даних - не повідомив про місце роботи, тобто не являється працевлаштованим. Тому постійна відсутність вдома (при вручені повістки через відділення Укрпошта, та по розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Таким чином, вказує , що посилання представника позивача у позовній заяві на факт щодо неправомірності виклику ОСОБА_1 для уточнення облікових даних є не обґрунтованими, так як, жодних підстав щодо непризову позивача на військову службу під час мобілізації ним у Резерві + не зазначено.

Також, посилання представника Позивача у позовній заяві на притягнення до відповідальності Позивача поза термін визначені в частині 1 стаття 38 КУПаП не є обґрунтованим.

Частина 7 стаття 38 КУпАП визначає, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Вказує, що після неприбуття за викликами до ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо позивача в порядку статті 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення України та пункту 56 Постанови КМУ «Про порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів N° 7340 від 05.09.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено звернення до національної поліції, щодо доставляння військовозобов`язаного, як громадянина, який вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210, 210-1 КУпАП.

Так, при доставці єдиний раз позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо останнього був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, жодного порушення терміну притягнення до адміністративної відповідальності - не допущено.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат слід вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає витрати на правничу допомогу неспівмірними із складністю даної справи та складністю виконаних робіт та не погоджується стосовно даного зобов`язання оскільки розгляд даної справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження та є справою незначної складності (малозначна справа). Отже витрачений представником ппозивача час та надані ним послуги є явно неспівмірними зі складністю даної справи.

Крім того, вказує, що позивачем до позову жодних документів про сплату коштів на правничу допомогу не надано, зазначена в позові інформація про витрати які поніс позивач на професійну правничу допомогу не відповідають висновкам постанови Верховного Суду України від 01.10.2002 року по справі №30/63, не зрозуміло які кошти за які саме дії сплатив позивач. Також відсутність доданих до позову документів не відповідають висновкам постанови Верховного Суду України від 22.12.2018 року по справі №826/856/19, а саме не надано розрахунку наданих адвокатом послуг та знову ж таки не зрозуміло за які дії сплатив позивач (а.с. 32-38).

03.04.2025 представник позивача надала відповідь на відзив, в якій вказувала, що зміст відзиву на позовну заяву необґрунтованими та такими, що містить в собі інформацію, яка не відповідає дійсності та не підтверджується достовірними, достатніми та доступними доказами, посилаючись на підставі на які вона вказувала в позовній заяві та просила скасувати оскаржувану постанову (а.с. 57-60).

Позивач та його представник в судове засіданні не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали та просив їх задовольнити (а.с. 66).

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 № 55 від 20.02.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн (а.с. 14-15)

Зі змісту постанови громадянин, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно облікової картки до військового квитка з 12.07.2013 року перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно електронної системи Єдиного реєстру призовників. військовозобов`язаних та резервістів, військовозобов`язаний ОСОБА_1 18.07.2024 рокув електронній системі «Рсзерв+» особисто уточнював свої особисті дані військовозобов`язаного, що автоматично відобразилося в електронній системі «Оберіг» Криворізького РТІЖ та С1І.

Відповідно до Постанови Кабінету МіністрівУкраїни № 1147 від 08 жовтня 2024 року«Зміни, то вносяться до Правил надання послуг поштового зв`язку» пунктом82 визначено Рекомендовані листи з позначкою Повістка ТІІК «Вручитиособисто» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутностіадресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язкуінформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦІК.

Так, 09 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 створена повістка № 534193 для уточнення даних військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 дження про обов`язок та необхідність з`явитись 19.10.2024 року о 11-00 годині до адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для уточнення даних військовозобов`язаного.

Повістка № 534193 створена ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаному ОСОБА_1 для доставки Рекомендованим листом з позначкою Повістка ТПК «Вручити особисто» поштовим зв`язком УкрПоштою за адресою АДРЕСА_2 . відповідно до внесеної інформації електронної системи «Оберіг».

Відповідно до електронного сайту Акціонерного товариства «УкрПошта». під час перевірки статусу відстежень «Трекінг» 028 повістки № 534193 створена ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлено рекомендаційним листом військовозобов`язаному ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , встановлено що до відділення 53032 с. Вільне. Криворізького району Дніпропетровської області. Рекомендований лист з позначкою «Повістка ТПК» «Вручити особисто» ОСОБА_1 прибула 15 жовтня 2024 року.

Відповідно до вказаної сторінки електронного сайту АТ «УкрПошта», «перевірки статусу відстежень «Трекінг» 028 рекомендований лист мас позначку повернути Відправнику з відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою» 29 жовтня 2024 року.

Згідно абз. 2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовкута мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані. резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управляння або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані . резервісти Служби розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовкуга мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пунктитериторіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, то забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). У разі не прибуття або прибуття військовозобов`язаного з перевищенням зазначених термінів вживаються заходи з притягнення військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності.

У визначений день 19 жовтня 2024 року о 11-00 годин громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_1 не прибув, про підстави неявки не повідомив.

Таким чином військовозобов`язаний ОСОБА_1 , своїми діями, діючи з прямимумислом, порушуючивимоги Закону України «Прооборону України» та «Про мобілізаційну підготовкута мобілізацію» які виразилися в триваючому вчинені правопорушення, тобто в неприбутті за повісткою в період з 19 жовтня 2024 рокупо26 жовтня 2025 рокувключно без поважних причиндо ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці № 534193 для уточнення даних.

Беручи до уваги, що на території України діє особливий період, введений в дію Указом Президента України від 17.03.2014 року№ 303/2014 «Прочасткову мобілізацію», а з 24.02.2024 року в Україні введено воєнний стан, та оголошено загальну мобілізацію на підставі Указу Президента України № 65/2022 (734/2023) та № 69/2022 (735/2023), донині діє особливий період в умовах правового режиму воєнного стану, томуза порушення в особливий період Закону України «Про оборону України» та «Промобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язаний ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилося у неприбутті за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, під час дії особливого періоду.

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Ч. 1, ч. 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до пункту 79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Згідно пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі по тексту Порядок № 560)за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно із пунктами 40-41 Порядку № 560 під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксацїї представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Як видно з матеріалів справи 09 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 створена повістка № 534193 для уточнення даних військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 дження про обов`язок та необхідність з`явитись 19.10.2024 року о 11-00 годині до адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для уточнення даних військовозобов`язаного(а.с. 48). Зазначена повістка Рекомендованим листом направлена за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 53).

Відповідно до електронного сайту Акціонерного товариства «УкрПошта» відстежень «Трекінг» 028 повістки № 534193 направлена за адресою АДРЕСА_2 , 12.10.2024, до відділення 53032 с. Вільне. Криворізького району Дніпропетровської області, прибула 15 жовтня 2024 року. Відповідно до вказаної сторінки електронного сайту АТ «УкрПошта», «перевірки статусу відстежень «Трекінг» 028 рекомендований лист мас позначку повернути Відправнику з відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою» 29 жовтня 2024 року(а.с. 56).

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Крім того, зі змісту спірної постанови № 55, видно, що ОСОБА_1 18.07.2024 року в електронній системі «Резерв+» особисто уточнював свої особисті дані військовозобов`язаного. Що автоматично відображається в електронній системі «Оберіг».

Також, в матеріалах справи міститься лист Лозуваткської сільської ради від 25.10.2024 згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_10 повідомлено про те, що за результатами оповіщення військовозобов`язаних по розпорядженню від 21.10.2024 №4/12028 «Про оповіщення військовозобов`язаних Лозуватської сільської ради», зокрема, ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , повістку не вручено, нікого не було вдома (а.с. 43-44).

Таким чином, з вище викладеного видно, що позивач не був належним чином повідомлений про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначену дату для уточнення даних.

Як видно з оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності 20.02.2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУПаП, за скоєння триваючого адміністративного правопорушення.

Відповідно ч. 1ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто приписами ст.38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Зі змісту ст.38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як слідує з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

В даному випадку відповідач чітко визначив коли саме, в який саме день - 19.10.2024 року, який саме час - 11:00 година, і яку саме дію повинен вчинити військовозобов`язаний ОСОБА_1 - з`явитись по повістці № НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних. Нез`явлення ОСОБА_1 19.10.2024 об 11:00 по повістці № 534193 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних не є триваючою дією, а завершеною саме в той день і час коли він не з`явився. Повістку № 534193 формував та обліковував відповідач, а тому достеменно знав, що ОСОБА_1 не з`явився 19.10.2024 року об 11:00 до ІНФОРМАЦІЯ_4 по вказаній повістці. Натомість ніяких дій впродовж визначеного законом двомісячного терміну по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вчиняв.

Натомість, з матеріалів справи видно, що військовозобов`язаного ОСОБА_1 , повісткою № 534193 викликано до ІНФОРМАЦІЯ_4 з`явитись 19.10.2024 року об 11:00 для уточнення даних військовозобов`язаного. Протокол про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у вигляді нез`явлення за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 складено 11.02.2025 року. Оскаржувана постанова № 55 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , винесена - 20.02.2025 року, тобто поза межами двомісячного строку, встановленого ч. 1ст. 38 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів відзиву поданого до суду, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що дії щодо винесення спірної постанови є законними, так як позивач був повідомлений про час та явку до ТЦК для уточнення даних відповідно до діючого законодавства та постанова винесена у встановлені законом строк.

Однак, представником відповідача суду не надано жодного належного доказу, який би спростовував наведені вище встановленні обставини.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги викладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене, своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд дійшов висновку, що постанова № 55 від 20 лютого 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є протиправною і відповідно підлягає скасуванню.

Крім того, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 484,48 грн (а.с. 7).

Таким чином, судові витрати в розмірі 484,48 грн., які понесені ОСОБА_1 , підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Відповідно до положень статті 134КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 7 статті 139КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду (постанови від 17.03.2021 у справі №280/1266/19, від 25.03.2021 у справі №645/3044/17, від 09.03.2021 у справі №200/10535/19-а тощо), при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, необхідно брати у ваги, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що на підтвердження надання позивачеві правової допомоги суду надано тільки ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 10). Будь-яких інших доказів, як то договір про надання юридичних послуг, в якому було б зафіксовано обсяг правової допомоги та її вартість, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо) суду не надано.

А тому суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача заявлених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 55 від 20 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 (тисяча сімсот) гривень, скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Коваль