Справа № 380/4400/24
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 квітня 2025 року

м. Київ

справа №380/4400/24

адміністративне провадження №К/990/14963/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів: Гімона М.М., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025, додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі №380/440/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» до Енергетичної митниці, Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 10.04.2025 надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025, додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі №380/440/24.

Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці, Енергетичної митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про визначення коду товару від 16.01.2024 №КТ-UA-2024; визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці про коригування митної вартості від 08.02.2024 №UA903000/2024/000013/1.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 позов задоволено повністю. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування 35000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення в адміністративній справі №380/4400/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» до Львівської митниці, Енергетичної митниці про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій. Стягнуто з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» понесені у справі №380/4400/24 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень. Стягнуто з Енергетичної митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» понесені у справі №380/4400/24 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень. У задоволенні решти заяви відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 апеляційні скарги Енергетичної митниці, Львівської митниці задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №380/4400/24 скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» до Енергетичної митниці, Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 апеляційні скарги Львівської митниці, Енергетичної митниці задоволено. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» залишено без задоволення. Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №380/4400/24 скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема щодо дослідження змісту графи 33 рішення про коригування митної вартості від 08.02.2024 №UA903000/2024/000013/1, щодо невиконання вимог пунктів 2-4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України та Правил заповнення Рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, а також змісту пункту 5 оскаржуваного Рішення про визначення коду товару від 16.01.2024 №КТ-UA-2024 щодо невиконання вимог Додаток 1 до Порядку роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, а також висновку СЛЕД Держмитлужби, яким фактично не ідентифіковано спірного товару.

На думку скаржника, суд апеляційної інстанції скасував правильне по суті рішення з одних лише формальних обставин, посилаючи на обставини та фактичні дані, що не були покладені митним органом в основу оскаржуваних рішень, не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14.07.2021 у справі №520/11590/19, від 13.01.2022 року у справі №520/11061/2020.

Скаржником вказано, що висновок суду апеляційної інстанції, що матеріали справи не містять жодних офіційних документів не відповідає вимогам статей 53, 335 Митного кодексу України та суперечить правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 13.10.2021 у справі №371/498/20, де міститься роз`яснення того, що слід розуміти під офіційним документом.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» зауважено, що суд апеляційної інстанції не врахував висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.07.2021 у справі №520/6886/19, де Верховним Судом вже розглядалась аналогічна справа щодо зміни митницею коду товару із заявленого позивачем на визначений митницею для розчинника, основним компонентом, що переважає за масовою часткої інші компоненти суміші є метил-трет-бутиловий етер.

Скаржником заявлено невідповідність фактичним обставинам справи висновків апеляційного суду щодо обґрунтованості дій державних органів по встановленню коду товару згідно з УКТ ЗЕД та подальшому коригуванню митної вартості, зазначено, що судом залишено поза увагою невідповідність вимогам чинного законодавства України оскаржуваних рішень митних органів. При цьому скаржником вчинено покликання на ряд постанов Верховного Суду.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» зауважено про недослідження судом апеляційної інстанції доказів, які наявні у матеріалах справи, та яким судом не надано відповідної правової оцінки, в той час як зазначені скаржником висновки Верховного Суду зобов`язують суд їх дослідити та надати оцінку, що свідчить про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Скаржником не доведено подібність правовідносин у справах, не взято до уваги, що судові рішення суду касаційної інстанції ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки.

Колегія суддів зауважує, що скаржником здебільшого наведено практику Верховного Суду щодо оцінки доказів, порушення норм процесуального права, разом з тим, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» не обґрунтовано, в чому полягає порушення норм матеріального права судом апеляційної інстанції, які висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм матеріального права не враховано судом апеляційної інстанції, не доведено подібність правовідносин у справах.

Верховний Суд звертає увагу, що для даних правовідносин першочерговою була зміна коду товару, а коригування митної вартості є вже похідним від неї. Відтак скаржнику слід, в першу чергу, обґрунтувати, які норми матеріального права відносно визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД неправильно застосовано судом апеляційної інстанції.

Щодо оскарження додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 за результатами його перегляду, скаржником не вказано відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України, разом з цим зазначено, що розмір витрат заявлених до стягнення в 35000,00 грн складає лише 1,68% від ціни позову, тобто є незначним розміром, порівняно з втратами, які позивач поніс через протиправні рішення Львівської та Енергетичної митниць, та відповідає обсягу наданих послуг, а тому є справедливим, співмірним та неминучим саме стягнення повної суми витрат на професійну правничу допомогу. При цьому скаржником вчинено посилання на додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм митного законодавства, посилань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням заявленої підстави касаційного оскарження.

Верховний Суд зауважує, що невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано та не обґрунтовано дану підставу касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, скаржнику слід викласти передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328-330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКСНАФТОГАЗ» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025, додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі №380/440/24 залишити без руху.

Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва

М.М. Гімон

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду