Справа № 380/9866/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/9866/24 пров. № А/857/30169/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі №380/9866/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій (головуючий суддя першої інстанції Желік О.М., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту рішення 21 жовтня 2024 року),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнати протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України та був виключений зі списів особового складу та всіх видів грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 22.09.2021.

Позивач зазначає, що його загальна вислуга років на військовій службі складає 26 років 05 місяців та 11 днів, він звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою про оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ. За наслідками розгляду такої заяви позивач отримав лист-відповідь Адміністрації Державної прикордонної служби України, відповідно до якого йому було відмовлено у підготовці відповідних документів.

Позивач вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 у справі №380/14818/23 було, зокрема, зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 у справі №380/14818/23 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №148 від 25.01.2024 було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років з огляду на відсутність необхідної календарної вислуги років 25 календарних років і більше. Позивач вважає таке рішення пенсійного органу протиправним з огляду на те, що при призначенні пенсії за вислугу років особам відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» повинна враховуватись пільгова вислуга. Оскільки загальна вислуга років позивача становить 26 років 05 місяців та 11 днів, позивач вважає, що він має право на призначення пенсії у відповідності до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі №380/9866/24 позов задоволено повністю. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №147 від 25.01.2024 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що органи Пенсійного фонду діють в межах наданих повноважень та чинних нормативно-правових актів з питань пенсійного забезпечення. Предметом спору у даній справі є наявність права позивача щодо призначення з пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із п. «а» ст. 12 Закону-2262 (за нормами чинними на день звільнення позивача зі служби) пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначених у пунктах «б2-«д», «ж» , «з» статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Як вбачається з подання про призначення пенсії, ОСОБА_1 звільнений у запас 22.01.2021, календарна вислуга років станом на 22.09.2021 складає 15 років 10 місяців 11 днів. Отже, на час звільнення зі служби позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років на загальних підставах відповідно до п.п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону 2262.

Враховуючи зазначене, було прийняте рішення від 25.01.2024 № 147 про відмову у призначенні пенсії відповідно до п. «а» ст. 12 Закону -2262. Зарахування вислуги років у пільговому обчислені для призначення пенсії за вислугу років дана стаття не передбачає.

Позивач не мав на час звільнення необхідної календарної вислуги років, а саме 25 календарних років і більше.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем подано не було. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у підрозділах Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 вересня 2021 року № 299-ос, штаб-сержанта ОСОБА_1 , звільнено з військової служби в запас (на підставі підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22 вересня 2021 року №327-ос, штаб-сержанта ОСОБА_1 , виключено із списків особового складу загону, та всіх видів забезпечення. Остаточною датою проходження військової служби позивача, відповідно до вказаного наказу вважається - 22 вересня 2021року.

Відповідно до наказу № 327-ос вислуга років військової служби ОСОБА_1 станом на 22.09.2021 становить в календарному обчисленні 15 років 10 місяці 26 днів, пільгова вислуга років 10 років 06 місяці 15 днів, загальна вислуга років 26 років 05 місяців 11 днів.

Позивачем скеровано до відповідача заяву із додатками про підготовку і подання до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області документів для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Листом № 11/Г-6820-10988 від 01.06.2023 Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила про відмову в підготовці та направленні необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на умовах, визначених статтею 12 Закону № 2262, документів, обґрунтовуючи таку відмову відсутністю у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 у справі №380/14818/23 зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 у справі №380/14818/23 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №147 від 25.01.2024 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років з огляду на відсутність необхідної календарної вислуги років 25 календарних років та більше.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №147 від 25.01.2024, позивач звернувся до суду з метою його скасування та зобов`язання відповідача призначити йому пенсію на підставі п.«а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на дату звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення позивач мав вислугу більше 25 календарних років, а саме 26 років 05 місяців 11 днів, що вказує на те, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII.

Суд вважав рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 №147 від 25.01.2024 протиправним, а відтак таке слід скасувати.

З метою ефективного захисту та належного поновлення порушених прав позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону № 2262-XII передбачено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом «в» статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Відповідно до статті 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 вересня 2021 року № 299-ос, позивача звільнено з військової служби. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22 вересня 2021 року №327-ос, штаб-сержанта ОСОБА_2 , виключено із списків особового складу загону, та всіх видів забезпечення. Остаточною датою проходження військової служби позивача, відповідно до вказаного наказу вважається 22 вересня 2021 року. Вислуга років позивача станом на 22.09.2021 становить: календарна: 15 років 10 місяці 26 днів; пільгова: 10 років 06 місяці 15 днів; всього: 26 років 05 місяців 11 днів.

При цьому, період часу 10 років 06 місяці 15 днів (пільгова вислуга) є календарною одиницею виміру та повинна бути врахований до «вислуги років», яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262-XII та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 15 років 10 місяці 26 днів.

Приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 № 119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», (набрала чинності 19 лютого 2022 року та була чинною на момент звільнення позивача 25 травня 2022 року), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Державній прикордонній службі України.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити:

- підпунктом «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України;

- водночас, відповідно до підпункту «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній на дату звільнення, та дату звернення позивача із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для призначення пенсії, 07 червня 2023 року) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року): час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Таким чином, редакція Порядку № 393 до внесення змін передбачала зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ. Натомість, новою редакцією пункту 3 Порядку № 393 передбачено зарахування останньої тільки для визначення розміру пенсії.

Таким чином, зазначені положення Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 393 відповідають вимогам стосовно якості та передбачуваності закону, мають легітимну мету, зокрема, спрямовані на проведення в України реформи у сфері соціального забезпечення, яка, серед іншого, передбачає побудову нової системи соціального забезпечення на основі принципів соціальної справедливості та максимальної реалізації для всіх осіб частини третьої статті 46 Конституції України, згідно з якою пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.

Згідно з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 вересня 2021 року № 299-ос, позивача звільнено з військової служби. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22 вересня 2021 року №327-ос, штаб-сержанта ОСОБА_2 , виключено із списків особового складу загону, та всіх видів забезпечення.

Остаточною датою проходження військової служби позивача, відповідно до вказаного наказу вважається 22 вересня 2021 р.

Вислуга років позивача станом на 22.09.2021 становить: календарна: 15 років 10 місяці 26 днів; пільгова: 10 років 06 місяці 15 днів; всього: 26 років 05 місяців 11 днів.

Отже суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що на дату звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення позивач мав вислугу більше 25 календарних років, а саме 26 років 05 місяців 11 днів, що вказує на те, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А НО В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі №380/9866/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін