Справа № 640/1269/20
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року справа № 640/1269/20
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10), в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу №КВ1338/1521/АВ/СПТД/ФС-490 від 13.08.2019.

20.01.2025 ухвалами Черкаського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження справу №640/1269/20, а також замінено відповідача Головне управління Держпраці у Київській області на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці ().

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що спірна постанова є протиправною в наслідок відсутності повноважень Держпраці в Київській області здійснювати заходи державного нагляду (контролю) в інших областях та містах, ніж Київ. При цьому, представник позивача зазначає, відповідачем щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 не здійснювалися заходи державного нагляду (контролю) Державної служби України з питань праці в наслідок недопуску до проведення позапланового заходу. Вважає, що оскільки позаплановий захід державного нагляду (контролю) не здійснювався, то підстав для складання акту не має, і як наслідок призвело до винесення незаконного рішення у формі постанови збитків для позивача.

Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечив, надав до суду письмовий відзив на позов та зазначив, що відсутні правові підстави для його задоволення, а дії посадової особи Головного управління щодо проведення інспекційного відвідування та складення акту та відповідно спірного рішення є законними, правомірними та вчинені згідно чинного законодавства.

Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

07.06.2019 до управління Держпраці у Київській області надійшло колективне звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які повідомили про те, що ФОП ОСОБА_1 на місці здійснення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_2 (маг. Конфіскат) за період з 01.05.2019 по 20.05.2019 не здійснила виплату заробітної плати та звільнення з роботи.

Наказом Управління Держпраці у Київській області від 18.07.2019 №3622 Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 головному державному інспектору ОСОБА_4 доручено у період з 22.07.2019 по 23.07.2019 провести інспекційне відвідування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 з питань додержання законодавства про працю, не оформлення трудових відносин та оформлено направлення від 18.07.2019 №1338 на головного державного інспектора Леся О.В. та Палова М.С.

22.07.2019 здійснено інспекційне відвідування посадовими особами Управління Держпраці у Київській області магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 , за фактичною адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 .

За результатами інспекційного відвідування складено акт від 22.07.2019 №КВ1338/1521/АВ, примірник якого у зв`язку з неможливістю вручення об`єкту відвідування було направлено рекомендованим листом від 23.07.2019.

Згідно акту від 22.07.2019 №КВ1338/1521/АВ встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 в магазині «Конфіскат», за фактичною адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 вимог ст. 265 КЗпП України, що виявились у недопущенні до проведення інспекційного відвідування.

Суд звернув увагу, що в адміністративному позові факт недопуску інспекторів праці до проведення інспекційного відвідування не заперечується.

13.08.2019 начальником управління Держпраці у Київській області, внаслідок вчиненого ФОП ОСОБА_1 порушення, винесено постанову про накладення штрафу №КВ1338/1521/АВ/СПТД/ФС-490, якою на позивача накладено штраф в розмірі 417300грн. на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Головне управління Держпраці в Київській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та діє на підставі Положення про таке управління.

Згідно з пп. 6 п. 4 Положення №96, Державна служба України з питань праці здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Отже, посилання представника позивача щодо відсутності повноважень Головного управління Держпраці в Київській області на проведення перевірки не заслуговую уваги, в наслідок фактичною адресою здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . При чому, Закон не пов`язує, иісце реєстрації ФОП з здійснення господарської діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 3 Порядку № 295 передбачено, що інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження). Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Підстави для здійснення інспекційних відвідувань визначені пунктом 5 Порядку №295, зокрема за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.(пп. 1 п. 5 Порядку №295).

Як встановлено судом, інспекційне відвідування позивача відбулося на підставі колективного звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які повідомили про те, що ФОП ОСОБА_1 на місці здійснення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_2 (маг. Конфіскат) за період з 01.05.2019 по 20.05.2019 не здійснила виплату заробітної плати та звільнення з роботи, а тому твердження представника позивача, про те, що інспекційне відвідування проведено за відсутності підстав визначених Порядком № 295, спростовується вказаною нормою права та обставинами встановленими судом.

Згідно пп. 1 п. 11 Порядку №295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.

Відповідно до п. 16 Порядку №295, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Частиною 2 ст. 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що інспекційне відвідування проводилося невстановленими особами, оскільки воно спростовується доказами, наданими відповідачем.

Суду не надано доказів на підтвердження неправомірності проведення вищевказаної перевірки Головним управлінням Держпраці у Київській області.

Щодо суми штрафу у спірній постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, то суд вважає її такою, що була вирахувана відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст.265 КЗпП України та Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та про правомірність винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР