Справа № 205/2959/25
Суддя: Терещенко Т. П.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

14.04.2025 Єдиний унікальний номер 205/2959/25
Провадження № 2-а/205/61/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Мадьонової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 листопада 2024 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №374/ВОБ за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. через не оновлення ним військово-облікових даних, відсутністю військово-облікового документу. Вказує, що оновив свої військово-облікові дані вчасно, що підтверджується карткою військово-облікового документа «Резерв+». Посилається, що додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком, через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом. Зазначає, що інформацію, яку він не оновив, відповідач повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді, а також, оскільки він працює директором ПП «ТПК «Метсплав», яке регулярно подає звіти до податкової, тому в реєстрах наявна уся необхідна інформація для актуалізації його даних. Вважає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки ним було вчасно оновлено свої дані і він мав військово-обліковий документ в електронній формі, який надавався працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також протокол про адміністративне правопорушення №208 від 21 листопада 2024 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в ньому не встановлені всі обставини справи, та не зрозуміло, коли він вчинив адміністративне правопорушення і при яких обставинах. В протоколі відсутні посилання на докази, що свідчать про вчинення ним адміністративного правопорушення і не зазначено обставин неможливості перевірити дані щодо нього в державних реєстрах працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 чи інформація про їх відсутність в державних реєстрах. З урахуванням вищевикладеного, просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №374/ВОБ від 28 листопада 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо нього і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку термінової адміністративної справи.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, відзиву не надав, будь-яких клопотань про відкладення чи розгляд справи без його участі не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 21 листопада 2024 року начальником відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №208 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП (а. с. 8-11).

Зі змісту протоколу вбачається, що 11 листопада 2024 року до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув ОСОБА_1 для постановки на військовий облік, як вимушено переміщена особа і під час звірки облікових даних було встановлено, що станом на 11 листопада 2024 року у ОСОБА_1 відсутній військово-обліковий документ, який визначає його належність до виконання військового обов`язку відповідно до ч. 9 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», також ОСОБА_1 , усвідомлюючи відсутність військово-облікового документа, не звернувся до 16 липня 2024 року до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження, а для постановки на військовий облік за місцем проживання звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 лише 11 листопада 2024 року.

У поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що зі змістом протоколу ознайомлений, зауважень до змісту не має, винним себе за обставинами викладеними у протоколі не вважає, пояснення надасть під час розгляду справи визначеному у протоколі.

Матеріалами справи підтверджено, що 28 листопада 2024 року постановою №374/ВОБ за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_1 за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. (а. с. 12-14).

Як вбачається з відомостей військово-облікового документу в застосунку «Резерв+», які сформовано 30 листопада 2024 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний, ним було оновлено дані 12 липня 2024 року, 22 листопада 2024 року і наявна відмітка про своєчасне уточнення ним даних, також наявні відомості про наявність у нього відстрочки до 07 лютого 2025 року на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 (а. с. 15-16).

Також судом встановлено, що згідно з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 22 травня 2018 року ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 (а. с. 7).

Статтями 6, 7 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. ст. 9, 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту оскаржуваної постанови №374/ВОБ за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 28 листопада 2024 року вбачається, що її складено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не звернувся в строк до 16 липня 2024 року до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження для постановки на військовий облік, а лише звернувся 11 листопада 2024 року, а також у позивача був відсутній військово-обліковий документ.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує діяти на теперішній час.

Частиною 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передабчено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у редакції Закону України №3633-ІХ від 11 квітня 2024 року, який набув чинності 18 травня 2024 року) інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, вказаними нормами ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено 60-денний строк для уточнення облікових даних, останній день якого припадає на 16 липня 2024 року.

Згідно з ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Крім того, п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року передбачено, що резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ. Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

В свою чергу, пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року встановлено обов`язок перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 вищезазначених Правил військового обліку, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи. Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Тобто, законодавством передбачено, що громадяни зобов`язані перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання і повідомляти про зміни свого місця проживання, та дотримуючись обов`язку щодо перебування на військовому обліку, мають виконувати обов`язок щодо уточнення своїх персональних даних.

Також постановою КМУ «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» №559 від 16 травня 2024 року затверджено нову форму військово-облікового документа, який і має таку назву.

При цьому, п. 2 вищезазначеної постанови встановлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Згідно з п. 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16 травня 2024 року, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Відповідно до п. п. 2, 7 вищевказаного Порядку №559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №559. Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ. Військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації. Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку. У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (далі - QR-код військово-облікового документа).

Пунктами 8-2 та 9 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено, що військово-обліковий документ в електронній формі може бути роздрукований. У такому випадку він повинен містити QR-код військово-облікового документа, придатний для зчитування. Формування військово-облікового документа в електронній формі для друку може здійснюватися особисто засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або адміністратором центру надання адміністративних послуг засобами Порталу Дія (у разі особистого звернення) за умови уточнення облікових даних. Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Згідно з п. п. 14, 17, 18 вищевказаного Порядку №559 військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках, зокрема: взяття громадянина на військовий облік як призовника, військовозобов`язаного або резервіста; якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного; втрати (зіпсування); виявлення бажання змінити військово-обліковий документ, який був виданий до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559. Призовникам військово-обліковий документ на бланку оформляється та видається районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом. Для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру. Військово-обліковий документ на бланку повинен бути виданий (замінений) протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації заяви в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки або його відділі.

Функціонування «Резерв+» регулюється, зокрема, ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який, в тому числі, визначає поняття електронного кабінету (ст. 14-1), Наказом Міністра оборони України від 29 квітня 2024 року про створення інформаційно-комунікаційної системи для доступу до електронного кабінету військовозобов`язаного. Порядок формування та використання електронного військово-облікового документа визначається постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16 травня 2024 року.

Частиною 1 статті 14-1 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що електронний кабінет це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Аналіз викладених норм законодавства дає підстави суду дійти висновку, що «Резерв+» є тим додатком через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом, і пред`явлення даних «Резерв+» з відповідним QR-кодом, є виконанням військовозобов`язаним вимог ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час судового розгляду судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на виконання приписів ЗУ «Про мобілізаційну підготовку на мобілізацію» оновив свої військово-облікові дані в системі «Резерв +» 12 липня 2024 року, що підтверджується наданою позивачем роздруківкою електронного військово-облікового документу та станом на дату складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2024 року мав військово-обліковий документ в електронній формі.

Враховуючи вищезазначене, посилання в оскаржуваній постанові на відсутність військово-облікового документу у позивача спростовано наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. п. 25, 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ №921 від 07 грудня 2016 року (який діяв станом на 22 травня 2018 року) призовники і військовозобов`язані, які прибули до нового місця проживання в адміністративно-територіальну одиницю, де відсутні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, для взяття на військовий облік у семиденний строк особисто прибувають із військово-обліковими документами у районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік призовників і військовозобов`язаних на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки зокрема, організовують та ведуть військовий облік на відповідній території; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у випадках, передбачених законодавством. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.

Пунктом 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, які є додатком №1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ №921 від 07 грудня 2016 року (який діяв станом на 22 травня 2018 року), зокрема передбачено, що призовники і військовозобов`язані повинні: перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах, за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України; прибувати за викликом районних (міських) військових комісаріатів на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) військових комісаріатів), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) військових комісаріатів з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району; особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади; негайно повідомляти районним (міським) військовим комісаріатам за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа; подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) військових комісаріатів документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України)).

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

У відповідності із ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який набрав чинності 19 травня 2024 року, внесено зміни до ст. 210 КУпАП, за змістом яких вказану статтю доповнено частиною 3, якою встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період.

Отже, до 19 травня 2024 року норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не було, тобто з 19 травня 2024 року встановлено 60-денний строк для уточнення громадянам України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, й одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

Згідно із ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у 2018 році, коли змінив своє місце проживання і став на облік як внутрішньо переміщена особа, але не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання для взяття на військовий облік військовозобов`язаних.

При цьому, адміністративне стягнення за вчинення вказаного правопорушення накладено на позивача лише у листопаді 2024 року, тобто в порушення строків, визначених ч. 7 ст. 38 КУпАП.

Зі змісту абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з положеннями пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно з додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово облікової спеціальності, призову на військову службу.

Вищезазначене вказує на те, що з метою взяття громадянина на військовий облік військовозобов`язаних територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повинен вручити йому повістку про виклик для взяття на військовий облік.

При цьому, ні протокол про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2024 року, ні постанова №374/ВОБ за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КупАП від 28 листопада 2024 року не містять посилань на те, що відповідачем здійснювався виклик ОСОБА_1 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних у період з травня 2018 року по листопад 2024 року.

Разом з тим, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вищевказаних положень законодавства особа, уповноважена на складення постанови про адміністративне правопорушення, повинна довести, що особа, отримавши відповідне розпорядження чи повістку, не з`явилась до компетентного органу у встановлений строк, для взяття її на військовий облік.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищезазначене, суд зазначає оскаржувана постанова не містить будь-яких даних про те, що позивач отримував виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та не з`явився на виклик у встановлені строки.

Статтею 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено обов`язок призовникам, військовозобов`язаним та резервістам самостійно з`явитись у 7-денний строк до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, однак лише у разі прибуття до нового місця проживання та взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Так, згідно ст. 14 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, станом на дату зміни місця проживання позивача) саме на районні (міські) комісії з питань приписки покладалося зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян.

Відповідно до ч. 7 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, станом на дату зміни місця проживання позивача) виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати, військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) та філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом.

Крім того, п.п. 24, 33, 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07 грудня 2016 року (який діяв на дату зміни місця проживання позивача та втратив чинність на підставі постанови КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року) визначалося, що з метою забезпечення персонально-первинного обліку призовників і військовозобов`язаних саме виконавчі органи сільських, селищних та міських рад здійснюють постійний контроль за виконанням громадянами, посадовими особами підприємств, установ та організацій, які перебувають на території відповідних населених пунктів, встановлених правил військового обліку та проведення відповідної роз`яснювальної роботи. Звернення щодо громадян, які ухиляються від виконання військового обов`язку, надсилаються до органів Національної поліції для їх розшуку, затримання і доставки до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. У разі отримання розпорядження районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо оповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору) для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, визначення призначення на воєнний час, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, зокрема звертаються до органів Національної поліції щодо громадян, які ухиляються від виконання військового обов`язку, для їх розшуку, затримання і доставки до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки зокрема звертаються до органів Національної поліції для розшуку, затримання та доставки до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки громадян, які ухиляються від виконання військового обов`язку.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-яких докази здійснення відповідачем оповіщення ОСОБА_1 і виклику його для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, а також відсутні підтвердження його ухилення від військового обліку.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений, то таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, не була доведена «поза розумним сумнівом».

Крім того, позивач не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП з травня 2018 року до серпня 2024 року, оскільки норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19 травня 2024 року, а з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 2018 року не змінював свого місця проживання і на виконання вимог абз. 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» оновив свої дані, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями з додатку «Резерв+» з відміткою про вчасне оновлення ОСОБА_1 своїх персональних даних.

При цьому, матеріали справи також не містять відомості про отримання позивачем повісток про виклик до відповідача з травня 2018 року по серпень 2024 року для взяття на військовий облік позивач чи перебування позивача у розшуку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року передбачено, що статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи викладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене, своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд дійшов висновку, що постанова №374/ВОБ від 28 листопада 2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП є протиправною і відповідно підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 77, 139, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 374/ВОБ від 28 листопада 2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Суддя: Т.П. Терещенко