Справа № 240/10336/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10336/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Є.Ю.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

15 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Черниш О.М.

представника відповідача: Мазур О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області № 7 від 08.02.2024 року, яким нараховано пеню у розмірі 7 713804 грн 13 коп.

В обґрунтування позову вказано, що на виконання вимог запиту №16355/6/06-30-07-07-03 від 20.07.2023 про надання документації та наказу податкового органу №2895-пвід 15.12.2023 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" позивачем було надано всі документи, що стосуються правовідносин з контрагентом за Контрактом №51293 від 01.04.2022 р. За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт від 03.01.2024 № 18/06-30-07-07/32985961 та винесено податкове повідомлення-рішення №7 від 08.02.2024 разом з розрахунком пені. На думку позивача, рішення контролюючого органу прийняті без урахування наданих документів та наявних обставин справи. Позивач вважає вказане рішення протиправним.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області на підставі наказу №2895-п від 15.12.2023 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" за період діяльності з 01.04.2022 по 20.12.2023 з метою контролю за дотриманням вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного Контракту від 01.04.2022 №51293 (а.с.86 т.1).

Запитом від 21.12.2023 контролюючий орган просив платника податків надати документи та (або) пояснення (а.с. 85 т.1).

У свою чергу, представником позивача надано пояснення разом з супровідним листом з витребуваними документами (а.с. 82-83, 84 т.1).

За результатами перевірки складено акт від 03.01.2024 № 18/06-30-07-07/32985961. Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення підприємством п.2 ст.13 Закону України від 21.06.2018 №2473-8 "Про валюту і валютні операції", зокрема: при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 01.04.2022 №51293, укладеного з нерезидентом "Agravis Ost GmbH&Co. KG", Німеччина, валютна виручка в сумі 464652,21 євро у термін, встановлений Національним банком України, не надійшла (а.с.73-76 т.1).

Не погодившись із висновками акту перевірки, підприємство подало до Головного управління ДПС у Житомирській області заперечення від 17.01.2024 №15. В обґрунтування яких зазначено, що контролюючим органом не враховано факту, що контракт був укладений 01.04.2022, що свідчить що станом на 01.04.2022 сторони досягли домовленості щодо умов такого договору з урахуванням того, що граничний строк здійснення розрахунків визначений Законом в межах 365 днів. Натомість подальша неодноразова зміна граничних строків розрахунків за експортними операціями свідчить про свідоме порушення суб`єктом владних повноважень принципу правової визначеності (а.с. 69 -71 т.1).

За результатами розгляду заперечень позивача 08.02.2024 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № №7 від 08.02.2024 року, яким позивачу нараховано пеню у розмірі 7713804 грн 13 коп. за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства (а.с.47-48 т.1).

Не погоджуючись з рішенням суб`єкта владних повноважень, вважаючи його неправомірним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем належним чином доведено, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, а відповідачем не спростовано наявність підстав для скасування податкового повідомлення - рішення № 7 від 08.02.2024, у зв`язку з чим, позов слід задовольнити повністю.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між стронами, врегульовано нормами Податкового кодексу України у відповідній редакції (далі - ПК України).

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За визначенням підпункту 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.162. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (пункт 131.1 статті 131 Податкового кодексу України).

Статтею 13 Закону України "Про валюту та валютні операції" визначено особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Так, ч.1 ст.13 Закону України "Про валюту та валютні операції" вказано, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Згідно із ч.5 ст.13 Закону України "Про валюту та валютні операції" порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Аналіз наведеної норми чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що пеня нараховується на суму коштів недоотриманих експортером на власний рахунок у встановлені строки.

Відповідно до ч.7 ст.13 Закону України "Про валюту та валютні операції" у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Колегія суддів зазначає, що аналіз норм, що встановлені ч.7 ст.13 Закону України "Про валюту та валютні операції" свідчить про те, що у разі наявності відкритого судового провадження за позовом експортера резидента до нерезидента, незважаючи на наявність порушення граничного строку сплати, нарахування пені зупиняється.

По суті спірних правовідносин судом встановлено, що між двома контрагентами: Товариством з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" (продавець) та "Agravis Ost GmbH&Co. KG", Німеччина (покупець) було укладено Контракт від 01.04.2022 №51293 про поставку кукурудзи врожаю 2021 року, кількістю 3000 т (а.с. 55-57 т.1).

У подальшому додатковими договорами врегульовувались правовідносини сторін щодо кількості та врожайності поставок.

Так, додатковою угодою від 04.11.2022 №1 до договору від 01.04.2022 №51293 визначено поставку кукурудзи врожаю 2021 та 2022 років, кількістю 5 000 т (а.с. 59 т.1).

Додатковою угодою №2 від 23 листопада 2022 року до Контракту №51293 від 01.04.2022 визначено поставку кукурудзи врожаю 2021 та 2022 років, кількістю 10 000 т (а.с.60 т.1).

22 грудня 2022 року було укладено додатковий договір №3 до Контракту №51293 від 01.04.2022 що визначає зменшення поставки кукурудзи врожаю 2021 та 2022 років до 7180,88 т (а.с. 58 т.1).

Як свідчать матеріали справи, і не заперечується сторонами, Товариством з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" було поставлено "Agravis Ost GmbH&Co. KG", Німеччина кукурудзи у загальній кількості 7180,88 т, що в свою чергу відповідає умовам Контракту №51293 від 01.04.2022 з урахуванням вищевказаних додаткових угод.

Слід також звернути увагу, що додатковою угодою №3 від 22.12.2022 сторони домовились про внесення змін до п.6.2 Контракту №51293 від 01.04.2022, зокрема змінено ціну за одну метричну тону. Обґрунтовуючи підстави зміни ціни товару вказано, що якість товару (кукурудзи) не відповідає контрактним показникам.

Суд зауважує, що у розділі 4 Контракту №51293 від 01.04.2022 "Якість товару" сторони домовились про наявність показників відповідності якості товару, про те, що покупець має право проводити дослідження якості поставленого товару та визначено алгоритм дій контрагентів у разі невідповідності показників якості такого товару.

Відтак, саме за умовами контракту, з огляду на встановлений факт невідповідності якості поставленого товару, сторони домовились про зниження ціни.

На підтвердження вказаного, позивачем було надано лист "Agravis Ost GmbH&Co. KG", Німеччина від 20.12.2022 про зниження ціни у зв`язку з встановленням невідповідності якісних показників кукурудзи.

Натомість відповідач, обґрунтовуючи підстави винесення спірного податкового повідомлення-рішення та застосування до платника податків пені, вказує, що документів на підтвердження невідповідності якісних показників кукурудзи ними не отримано.

Водночас, хто саме зобов`язаний подавати до податкового органу документи на підтвердження якісних показників кукурудзи і якого формату мають бути докази для прийняття їх до уваги суб`єктом контролю не зазначено.

Відтак, твердження суб`єкта владних повноважень про недоведеність невідповідності якісних показників зерна кукурудзи визнаються судом безпідставними та необґрунтованими.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" виконано зобов`язання за Контрактом №51293 від 01.04.2022, поставлено кукурудзи врожаю 2021 та 2022 років в кількості 7180,88 т на загальну суму 2 162 403,67 Євро (за ціною, узгодженою у Додатковому договорі №3).

Слід зауважити, факт (відвантаження товару) виконання позивачем умов договору, відповідачем не заперечується.

Також факт надходження на рахунок позивача коштів в рахунок оплати поставленого товару без порушення граничних строків розрахунків у сумі 1 900 516, 39 Євро не є спірним в наявних правовідносинах.

Відтак, спірною є оплата за товар у сумі 464 652,21 Євро, що на думку суб`єкта владних повноважень недоотримана платником податків у визначені законом терміни розрахунків у валюті. У зв`язку з вказаним, відповідачем за результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №7 від 08.02.2024 року, яким нараховано пеню у розмірі 7 713 804 грн 13 коп.

Колегія суддів зазначає, що недоотримані кошти у сумі 261 887, 28 Євро Товариством з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" оскаржені в порядку господарського судочинства України.

Так, згідно умов Контракту №51293 від 01.04.2022 у разі виникнення спірних питань між сторонами контракту, які не можуть бути врегульовані шляхом перемовин, спір вирішується в судовому порядку.

У зв`язку з неоплатою "Agravis Ost GmbH&Co. KG" частини поставок станом на 17.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості в сумі 221 188,00 Євро (а.с.100-105 т.1).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.08.2023 відкрито провадження у справі №906/1114/232 про стягнення вищевказаної заборгованості (а.с.99 т.1).

31.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" звернулось до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить збільшити суму стягнення заборгованості на 40 699,28 Євро (а.с.97-98 т.1).

Таким чином, заборгованість в сумі 261 887, 28 Євро, що є спірною між сторонами в порядку господарського судочинства, визнається судом як недоотримана Товариством з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" на власний рахунок у встановлені строки за відсутності вини позивача.

При цьому слід зауважити, що стороною договірних відносин, Товариством з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро", вжито всіх законних заходів з метою захисту своїх прав та інтересів у сфері розрахунків контрагента в іноземній валюті.

Як зазначалось раніше, за результатами документальної, позапланової, виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" податковим органом складено акт від 03.01.2024 № 18/06-30-07-07/32985961 яким зафіксовано факт порушення платником податків п.2 ст.13 Закону України від 21.06.2018 №2473-8 "Про валюту і валютні операції", зокрема: при виконанні зовнішньоекономічного Контракту від 01.04.2022 №51293 валютна виручка в сумі 464652,21 євро у термін, встановлений Національним банком України, не надійшла (а.с.73-76 т.1).

На підставі наведених висновків відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №7 від 08.02.2024 року, яким позивачу нараховано пеню у розмірі 7 713 804 грн 13 коп. за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства (а.с.47-48 т.1).

З огляду на досліджені докази та встановлені в ході розгляду справи обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що суб`єктом владних повноважень під час проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" не враховано надані платником податків документи, у зв`язку з чим помилково встановлено порушення підприємством термінів надходження валютної виручки в сумі 261 887, 28 Євро.

Відтак, висновки акту перевірки в частині розрахунків в сумі 261 887,28 Євро визнаються судом безпідставними, у зв`язку з чим податкове повідомлення рішення №7 від 08.02.2024 року в частині пені у розмірі - 2047571,89 грн, що нарахована на суму прострочення 221188,00 Євро - протиправним.

Щодо нарахованої суб`єктом владних повноважень пені на суму прострочення 40 699,28 Євро, колегія суддів зазначає наступне.

Встановити точний розмір нарахованої суб`єктом владних повноважень пені на прострочену заборгованість в сумі 40 699,28 Євро судом визнається неможливим.

Позаяк, впродовж виконання контракту з поставки товару відбувались зміни курсів валют, що в свою чергу вплинуло на обрахунок суми простроченої заборгованості в гривневому еквіваленті, а тому, за яким саме курсом та за який термін прострочки відповідачем переведено суму заборгованості 40699,28 Євро та в подальшому нараховано пеню, неможливо достовірно встановити з прийнятих суб`єктом владних повноважень актів індивідуальної дії.

Так, за змістом частини першої статті 4 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень є нормативно-правовим або індивідуальним актом.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Водночас, обґрунтованість, у силу статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.

Отже, з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та його основних засад, з урахуванням наявності у суду процесуальних повноважень встановлювати і оцінювати фактичні обставини справи, перевіряти обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень, розрахунок до податкового повідомлення-рішення №7 від 08.02.2024 року визнається судом необґрунтованим.

Судом також не враховується твердження відповідача про неможливість врахування оскарженої в порядку господарського судочинства суми, оскільки платником податків до перевірки не було надано ухвалу про збільшення позовних вимог щодо стягнення заборгованості.

Так, перекладання обов`язку суб`єкта владних повноважень зі встановлення обставин порушення платником податків норм Податкового кодексу України з метою винесення юридично обґрунтованого та математично правильного рішення про застосування штрафу (пені) до такого платника податків, визнається судом протиправним.

На підтвердження розгляду господарським судом спору про стягнення боргу саме в сумі 261887,28 Євро позивачем до матеріалів справи надано ухвали Господарського суду Житомирської області від 07.03.2024 та від 12.03.2024 у яких заявлені позовні вимоги становлять 261887,28 Євро (а.с.99-100, 101-102 т.4).

Слід зауважити, вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.

Так, перевірка діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" проводилась з 01.04.2022 по 20.12.2023.

Водночас, пеня на суму порушення граничних строків розрахунків нарахована суб`єктом контролю за періоди з 29.05.2023 по 20.12.2023.

З огляду на встановлений факт оскарження позивачем суми стягнення в судовому порядку та з урахуванням норм ч.7 ст.13 Закону України "Про валюту та валютні операції" у податкового органу відсутні підстави для нарахування пені на суму прострочення надходження грошових коштів на рахунок платника податків з 22.08.2023 (з дня відкриття провадження у господарській справі).

Щодо тверджень апелянта про порушення платником податків граничних термінів розрахунків станом на момент звернення до суду про стягнення заборгованості із "Agravis Ost GmbH&Co. KG" суд зазначає наступне.

Постановою Правління Національного Банку України від 24.02.2022 року №18 «Пророботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» визначено особливості розрахунків у такий період.

Зокрема п.142 Постанови №18, що встановлює обмеження граничного строку розрахунків за експортними операціями у 180 календарних днів прийнято 05.04.2022, тобто після узгодження сторонами умов поставки та укладення договору від 01.04.2022.

В подальшому постановами №68 від 04.04.2022, №113 від 07.06.2022 та №142 від 07.07.2022 вносились зміни до попередніх редакцій постанов, зокрема збільшувався граничний строк розрахунків за експортними контрактами.

Наведені вище обставини свідчать, що позивач підписавши контракт на експорт кукурудзи, з одного боку був зобов`язаний контрагенту виконати вимоги контракту з поставки такого товару, та з іншого - мав гарантувати державі отримання розрахунків у валюті у строки, що не передбачені таким контрактом.

Отже, держава, хоча і за наявності непереборних обставин та з метою збереження банківської системи країни, але свідомо порушила принцип правової визначеності, що в свою чергу обмежило права суб`єктів господарювання, що мають зобов`язання по експортним операціям за умовами контрактів з нерезидентами.

Відтак, застосування податковим органом норм воєнного стану не лише виходить за межі періоду, в якому виникли спірні правовідносини (дата підписання Контракту), але й порушує принцип зворотної дії закону, передбачений частиною першою статті 58 Конституції України.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997, стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

А тому, факт неврахування податковим органом під час проведення перевірки вказаних обставин, визнається судом протиправними, а сам факт застосування пені до сум, що не надійшли у граничний строк - безпідставним.

Аналіз встановлених в ході розгляду справи обставин та норм чинного законодавства дозволяє

стверджувати про надання судом достатньої оцінки наведеним аргументам сторін, а тому станом на дату складання акту перевірки в діях платника податків були відсутні порушення валютного законодавства.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що пеня нарахована Товариству з обмеженою відповідальністю "Ступник-Агро" є безпідставною, а податкове повідомлення-рішення №7 від 08.02.2024 - протиправним.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 квітня 2025 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.