Справа № 320/5932/23
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5932/23 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Вівдиченко Т.Р., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Коренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРНА ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" (ТОВ "АГРО-РЕГІОН УКРАЇНА") на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРНА ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" (ТОВ "АГРО-РЕГІОН УКРАЇНА") до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И Л А

До Київського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ГАРНА ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА» із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 4 від 05 грудня 2022 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства і тому позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 04 жовтня 2022 року по 24 жовтня 2022 року ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ГАРНА ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий, березень, квітень, травень 2022 року, за результатами чого складено акт перевірки № 33660/26-15-07-04-03/37750107 від 31 жовтня 2022 року.

В акті перевірки встановлено порушення позивачем пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до:

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21), за травень 2022 року на суму 2 412 308, 00 грн;

- відмови у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за лютий 2022 року в сумі 2 562 434, 00 грн.

У зв`язку з вищенаведеним, ґрунтуючись на висновках акта перевірки, ГУ ДПС у м. Києві прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № 4 від 05 грудня 2022 року, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що становить 2 412 308, 00 грн.

- № 4 від 05 грудня 2022 року, яким виявлено відсутність права позивача на отримання бюджетного відшкодування за лютий 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку в сумі 2 562 434, 00 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача № 4 від 05 грудня 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення господарської операції з контрагентом ТОВ «САТ-АГРО».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спеціальними законом, що регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України (далі - ПК).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до вимог п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов`язкові реквізити.

Відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 9 розділу 3 Закону № 996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з`ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудження основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку

Судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З положень податкового законодавства випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги) та віднесення сум до витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання їх у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Крім того, як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов`язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

Верховним Судом у постанові від 22.10.2020 у справі №160/3055/19 висловлено правову позицію щодо того, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона спричиняє реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

Також Верховний Суд у вказаній постанові звертає увагу на те, що відповідно до сталої судової практики (постанови Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №805/686/17-а, від 12.07.2019 у справі № 808/109/18, від 09.07.2019 у справі № 810/1762/16 тощо) сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Згідно з п. 2.1 Розділу ІІ Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення № 88), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п. 2.4 Розділу ІІ Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на вказані правові норми, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

Документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, є первинний документ, який складається під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом ставляться під сумнів господарські відносини між позивачем із його контрагентом ТОВ «САТ-Агро», що виконували поставку і передачу у власність позивача (покупець за договором) зерно пшениці.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у період з липня по серпень 2021 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «САТ-АГРО» було здійснено поставку пшениці 3, 4 класу 2021 року до Зернового складу - Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-РЕГІОН ЛЮБАР».

Поставка такого зерна на Зерновий склад здійснювалась за наступними товарно транспортними: № 10Н від 28.07.2021 р.,№ 1ХУ від 29.07.2021 р., № 3 від 28.07.2021 р., № 4 від 29.07.2021 р., № 5/2 від 29.07.2021 р., № 7/2 від 29.07.2021 р., № 15/2 від 30.07.2021 р., № 13/3 від 30.07.2021 р., № 1 від 27.07.2021 р., № 2 від 28.07.2021 р., № 8/2 від 29.07.2021 р., № 9/2 від 29.07.2021 р., № 10/2 від 29.07.2021 р., № 6/2 від 29.07.2021 р., № 14/3 від 30.07.2021 р., № 16/2 від 30.07.2021 р., № 17/3 від 30.07.2021 р., № 18/2 від 30.07.2021 р., № 20/3 від 30.07.2021, № 19/2 від 30.07.2021 р., № 25/2 від 31.07.2021 р., № 26/2 від 31.07.2021 р., № 21/21 від 31.07.2021 р., № 22/2 від 31.07.2021 р., № 24/2 від31.07.2021 р., № 23/2 від 31.07.2021 р., № 29/4 від 01.08.2021 р., № 28/4 від 01.08.2021 р., № 27/4 від 01.08.2021 р., № 30/4-5 від 01.08.2021 р., № 31/5-6 від 01.08.2021 р., № 32/6 від 01.08.2021 р., № 34/5 від 01.08.2021 р., № 33/6 від 02.08.2021 р., № 34/6 від 02.08.2021 р., № 36/6 від 02.08.2021 р., № 356 03.08.2021 р., № 38/6 від 02.08.2021 р., № 39/6 від 02.08.2021 р., № 37/6 від 02.08.2021 р., № 41/6 від 02.08.2021 р., № 40/6 від 02.08.2021 р., № 42/6 від 02.08.2021 р., № 43/6 від 02.08.2023 р., № 44/6 від 02.08.2021 р., № 46/6 від 03.08.2021 р., №45/6 від 03.08.2021 р., № 48/6 від 03.08.2021 р., № 49/6 від. 03.08.2021 р., № 50/6 від 03.08.2021 р., № 51/6 від 03.08.2021 р., № 1/П/К від 09.08.2021 р., № 2/П/К від 09.08.2021 р., № 3/П/К від 10/08/2021 р., № 5/ П/К від 10.08.2021 р., № 4/П/К від 10.08.2021 р., № 6/П/К від 10.08.2021 р., № 8/П/К від 10.08.21 р., № 7/П/К від 10.08.2021 р., № 9/П/К від 10.08.2021 р., № 10/П/К від 10.08.2021 р., № 3/П/К/Ж від 11.08.2021 р., № № 2/П/К/Ж від 11.08.2021 р., № 1/П/К від 11.08.2021 р., № 11/П/К від 11.08.2021 р., № 2/П/Щ від 11.08.2021 р., № 1/П/Щ від 11.08.2021 р., № 0/П/К від 11.08.2021 р., 3/П/Щ від11.08.2021 р., № 4/П/Щ від 11.08.2021 р., № 5/П/Щ від 11.08.2021 р., № 8/П/Щ від 12.08.2021 р., № 6/П/Щ від 12.08.2021 р., № 7/П/Ц від 12.08.2021 р., № 1/П/В від 12.08.2021 р., № 3/П/В від 12.08.2021 р., № 4/П/В від 13.08.2021 р., № 7/П/В від 13.08.2021 р., № 9/П/В від 13.08.2021 р., № 8/П/В від 13.08.2021 р., № 10/П/В від 13.08.2021 р., № В/П/П від 13.08.2021 р., № 12/П/В від 13.08.2021 р., № 11/П/В від 13.08.2021 р., №13/П/В від 13.08.2021 р., № 6/П/В від 13.08.2021 р., № 5/П/В від 13.08.2021 р. (том - 2, а.с. 164- 218).

За вказаними вище Товарно Транспортними накладними, Зерновим складом було прийнято поставлену пшеницю у заліковій вазі - 3120,953 тони, що підтверджується, також, Реєстрами ТОВ «АГРО-РЕГІОН ЛЮБАР» накладних на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку № ЛЮЦЕ0000260 від 29.07.2021 року, № ЛЮЦЕ0000279 від 30.07.2021 р., № ЛЮЦЕ0000243 від 28.07.2021 року, № ЛЮЦЕ0000278 від 30.07.2021 року, № ЛЮЦЕ0000300 від 31.07.2021 року, № ЛЮЦЕ0000310 від 01.08.2021 року, № ЛЮЦЕ0000318, № ЛЮЦЕ0000340 від 03.08.2021 року, № ЛЮЦЕ0000417 від 10.08.2021 року, № ЛЮЦЕ0000418 від 10.08.2021 року, № ЛЮЦЕ0000428 від 11.08.2021 року, № ЛЮЦЕ0000445 від 12.08.2021 року, № ЛЮЦЕ0000448 від 12.08.2021 року, № ЛЮЦЕ0000451 від 13.08.2021 року, № ЛЮЦЕ0000452 від 13.08.2021 року, ((том - 2, а.с. 164, 167, 169, 170, 177, 180, 183, 190, 195, 196, 199, 207, 208, 211, 217).

Надалі, між Позивачем та ТОВ «САТ-АГРО» були укладені договори поставки № 12/08/21-ПШ/20 від 12.08.2021 р. № 05/08/21-ПШ/11 від 05.08.2021 р., № 30/07/2021- ПШ/6 від 30.07.2021 року, № 10/08/21-ПШ/17 від 10.08.2021 року, № 08/12/2021-ПШ/21 від 12.08.2021 року, № 31/08/21-ПШ/30 від 31.08.2021 року, № 31/08/2021-ПШ/29 від 31.08.2021 року, за умовами яких Позивач придбавав пшеницю 3, 4 класів 2021 року у постачальника, ТОВ «САТ-АГРО» на умовах EXW Зерновий склад ТОВ «АГРО РЕГІОН «ЛЮБАР» за адресою: Житомирська область, Романівський район, смт. Миропіль, вул. Перемоги 99 (за межами смт. Миропіль), на умовах Інкотермс 2010 ( том 1, а.с. 68-116).

Загальна сума придбаної пшениці за такими договорами поставки становила 2 777,19 тони.

В подальшому, Зерновим складом були видані складські квитанції на зерно № 283 від 31.08.2021 року, № 207 від 12.08.2021 року, № 284 від 31.08.2021 року, № 206 від 12.08.2021 року, № 198 від 11.08.2021 року, № 162 від 06.08.2021 року, № 98 від 02.08.2021 року, на названий обсяг (том 1, а.с. 168- 174).

Загалом, у періоді з липня 2021 р. по листопад 2021 року обсяг пшениці відповідних класів 2021 р., що надходив (зберігався) за Позивачем на Зерновому складі становив: 184 800 кг (184,8 м.тон) + 6 591 600 кг (6 591,6 м.тон) + 12 072 870 кг (12 072,87 м. тон) = 18 849 270кг (18 849,27 мт), що надалі був експортований Позивачем (загальна кількість експортованого зерна із Зернового складу (Миропіль) за названий період з липня 2021 р. по листопад 2021 р. становив 18 863 430 кг (18 863,43 мт). (на підтвердження цих обставин надаємо оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за липень 2021 року - листопад 2021 року та Кількісно-якісний облік (форми - 36) за періоди грудень 2020-листопад 2021 р. та червень 2021-листопад 2021 р., складений Зерновим складом ).

Так, Позивачем, як постачальником, були укладені п`ять експортних контрактів: № PC942652 від 26.10.2020 року, № 60496199 від 11.08.2021 року, №PC980905 від 22.09.2021 р., №PC983076 від 11.10.2021 р., №PC981182 від 24.09.2021 р., у квоту яких їхало з Зернового складу (Миропіль), та іншого елеватора (АР Бориспіль) зерно пшениці 2021 р. (відповідних класів).

На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи надано: копії експортних контрактів, реєстри залізничних накладних до них, за якими здійснювалась поставка зерна з Зернового складу та іншого елеватора, АР Бориспіль, на експорт (покупцям), копії самих залізничних накладних, копії митних декларацій та довідок про втрату зерна при навантаженні.

Тобто, вказане свідчить, що за названими 5-ма експортними контрактами Позивач сукупно поставляв зерно пшениці 2021 року врожаю (переважно 3-го та 4-го класів), що зберігалось як на Зерновому складі, так і частково на іншому елеваторі у м. Бориспіль, а також у незначній кількості поставлялись також залишки зерна пшениці 3 класу, 2020 р. (зокрема, у кількості 33 600 кг (33,6 мт) за контрактом № PC942652 від 26.10.2020 року, що підтверджується формою 36 за 2020 р.). При цьому, з цих 5- ти експортних контрактів, лише за чотирма з них (№ PC942652 від 26.10.2021 року, № 60496199 від 11.08.2021 року, № PC983076 від 11.10.2021 року, № PC981182 від 24.11.2021 року) експортоване зерно включало зерно, в т.ч. вироблене ТОВ «САТ-АГРО».

Доказом вказаного є довідки експортера (складені Позивачем) за Вих. № б/н від 18.08.2021 р, Вих. № б/н від 31.08.2021 р., Вих.№ б/н від 29.09.2021, та Довідка експортера б/н (наявні в матеріалах справи), в яких Позивач зазначав усіх постачальників (виробників) експортованого зерна за кожним з названих контрактів.

Таким чином, саме названі довідки є прямими доказами того, що саме те зерно, що придбавалось у ТОВ «САТ-АГРО», надалі, було експортоване Позивачем.

Колегія суддів, звертає увагу, що Позивачем, разом із позовною заявою надавались копії митних декларацій та залізничних накладних, якими підтверджувався рух частини зерна з Зернового складу на експорт за основним (найбільшим) контрактом PC942652 від 26.10.2021 року (за ним експортувалось в т.ч. зерно, придбане у ТОВ «САТ-АГРО», у кількості 151,84 м. тон).

Також, позивачем долучено до матеріалів справи документи за всіма п`ятьма експортними контрактами (в т.ч. контракт № PC981182 від 24.09.2021 р., в якому поставлене зерно, не включало придбане у ТОВ «САТ-АГРО») для доказування повного вибуття на експорт всього обсягу зерна, що обліковувалось за Позивачем на Зерновому складі у заданий період (включно з тим, що поставив ТОВ «САТ-АГРО») (за даними оборотно-сальдової відомості за період з липня по листопад 2021 р., такий загальний обсяг (дебет) становив 184800+6591600+12072870=18 849 270кг (18 849,27 мт), а вибуття (кредит) - 184800+6619330+12059300=18 863 430 кг (18 863,43 мт), що виключає будь-які сумніви у реальності факту придбання зерна у ТОВ «САТ АГРО».

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції також, встановлено, що відповідно до звітів 37-СГ про збирання врожаю сільськогосподарських культур від 01.10.2021 року ТОВ "САТ-АГРО" відобразило зібраний врожай в межах Хорошівського району (447,66 га) та Пулинського району (469,81 га) Житомирської області.

Вищезазначені посівні площі додатково відображені у звітах ТОВ «САТ Агро » про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року за формою №4-СГ, які надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.

При цьому, навіть за даними інтернет-ресурсу agravery.com щодо середньої врожайності пшениці в 2021 році (5,12 т./га), на які посилався Відповідач, якщо враховувати два масиви посівних площ, що були наявні у ТОВ «САТ-АГРО» на території Житомирської області (на т-рії Хорошівського та Пулинського районів), то розрахована врожайність становила б: 2292,01 т + 2405,4272 т = 4697,4372 т., що повністю підтверджує можливість вирощення ним придбаної Позивачем кількості (2777,19 тон).

Тобто, відповідачем та судом першої інстанції не враховано весь обсяг задукоментованих посівних площ ТОВ «САТ Агро».

Щодо посилань відповідача на відсутність достатньої кількості ресурсів у ТОВ «САТ Агро», колегія суддів, зазначає наступне.

Видом діяльності ТОВ «САТ-АГРО» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Відповідно поданого податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за III квартал 2021 року кількість працюючих на ТОВ «САТ-АГРО» становила 12 осіб.

Інформація про основні засоби, запаси та інші активи платника ТОВ «САТ-АГРО» станом на 31 березня 2021 року, 30 червня 2021 року, 30 вересня 2021 року, 31 грудня 2021 року, 31 березня 2022 року, 30 червня 2022 року відсутня, фінансовий звіт за 2021 рік не подано.

Проте, відповідач проводив позапланову перевірку Позивача, а не самого ТОВ «САТ-АГРО» (тобто, не вивчав усіх первинних облікових документів, що могли б підтвердити залучення і трудових, і матеріальних ресурсів, зокрема, на договірних засадах, в т.ч. з числа контрагентів юр. або фіз.осіб, що не були платниками ПДВ. Крім того, серед видів діяльності ТОВ «САТ-АГРО» міститься також « 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин». Тобто, висновки ДПС щодо неможливості здійснення ТОВ «САТ-АГРО» вирощування сільськогосподарської продукції в об`ємах, що дозволяли здійснення поставки на користь Товариства, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки частина продукції могла бути придбана у третіх осіб.

Також, колегія суддів зауважує, що інформацію про середню урожайність не можна застосовувати для визначення необхідної кількості земельних ділянок, оскільки родючість землі є індивідуальною, а показник урожайності розраховується шляхом ділення показників з найкращою та найгіршою урожайністю, що дає велику похибку в розрахунках.

Також на збільшення або зменшення врожайності впливає багато факторів, зокрема: використання підприємством гібридів та елітних сортів зернових культур, які адаптовані до географічних умов, стійкі до природних явищ та хвороб і мають високу врожайність. А відтак, цей показник може різнитися по кожному господарству в два, три рази.

Аналогічного висновку щодо неналежності як доказу статичної інформації про середню урожайність висловив Верховний Суд у своєму рішенні від 12 жовтня 2020 року у справі № 815/7529/16.

Позивач довів дотримання належної обачності при виборі контрагенту, що підтверджується зібраними документами контрагенту позивача.

Таким чином, факт постачання зерна підтверджено вказаними доказами , долученими до матеріалів справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано та помилково зробив висновок про законність та обґрунтованість оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у 4 від 05.12.2022 року..

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРНА ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" (ТОВ "АГРО-РЕГІОН УКРАЇНА") - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРНА ТРЕЙДИНГ УКРАЇНА" (ТОВ "АГРО-РЕГІОН УКРАЇНА") - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.12.2022 №4, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код Єдрпоу 44116011)на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарна Трейдинг Україна» () суму сплаченого судового збору у розмірі 67100 (шістдесят тисяч сто) 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Т.Р. Вівдиченко

А.Ю. Кучма

Повне судове рішення складено «17» квітня 2025 року.