Справа № 200/882/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року справа №200/882/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Сокирка Ігоря Івановича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року (повне судове рішення складено 27 січня 2025 року) у справі № 200/882/22 (суддя в І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

24 січня 2025 року до суду, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», надійшла заява адвоката Сокирки Ігоря Івановича про зміну способу виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року в адміністративній справі № 200/882/22 шляхом стягнення з боржника за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь стягувача ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 146321 (сто сорок шість тисяч триста двадцять одна) грн 25 коп. та відізвання з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції раніше виданого виконавчого листа з виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року в адміністративній справі № 200/882/22 про зобов`язання боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплатити стягувачу ОСОБА_1 ці грошові кошти.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року заяву повернуто заявнику.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність ухвали суду першої інстанції, що є підставою для її скасування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суддя першої інстанції встановив, що заяву від імені позивача подав та підписав адвокат Сокирка Ігор Іванович.

Частиною першою статті 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У силу частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

На підтвердження своїх повноважень адвокат Сокирка І.І. долучив до заяви про зміну способу виконання рішення суду ордер серії АН № 1610291 від 24.01.2025.

Однак суддя, дослідивши вказаний ордер, встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, пунктом 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 (далі - Положення) передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Приписами підпункту 12.4 пункту 12 Положення імперативно визначено, що ордер містить наступні реквізити: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо) (в редакції відповідно до рішення Ради адвокатів України від 17.11.2020 №118).

Згідно з пунктом 11 Положення передбачено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко вказав на обов`язок адвоката вказувати в ордері судові органи, в яких він надає правову допомогу, зокрема в графі «Назва органу, у якому надається правова допомога».

Проте у наданому адвокатом Сокиркою І.І. ордері у графі «Назва органу, у якому надається правова допомога» зазначено: «у судових органах в провадженнях з виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.2022р. в адміністративній справі № 200/882/22».

Водночас, ордер не містить відомостей на підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у Донецькому окружному адміністративному суді, що не відповідає вимогам п. 15.4 Положення 36, а зазначення в ордері «у судових органах» не свідчить про дотримання вимог у частині зазначення такого обов`язкового реквізиту ордеру як назва органу, у якому надається правова допомога адвокатом.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 17.08.2020 по справі №911/2636/19.

Наведене вище є підставою для висновку, що позовну заяву від імені позивача підписано та подано до Донецького окружного адміністративного суду особою, повноваження якої на ведення справи у зазначеному суді від імені Шестакова В.І. не підтверджені у визначеному законом порядку.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Посилання місцевого суду на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 17.08.2020 по справі №911/2636/19, не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки в цій справі давалась правова оцінка положенням пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, за яким ордер повинен містити, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Проте, на час подання заяви в нинішній справі діяло Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 (далі - Положення).

Слід зауважити, що рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року № 118 пункт 12.4 Положення доповнено новим абзацом у наступній редакції:

«Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів, визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо)».

Отже, наданий адвокатом Сокиркою І.І. ордер з відомостями у графі «Назва органу, у якому надається правова допомога» зазначено: «у судових органах в провадженнях з виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.2022р. в адміністративній справі № 200/882/22», - відповідає пункту 12.4 Положення, - є достатнім і необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнтам та представляти їх інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові 13 квітня 2022 року в справі № 756/334/21.

Наведеним підтверджуються доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала місцевого суду прийнята з порушенням норм процесуального права, що є безумовною підставою для її скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що висновок суду про повернення заяви на підставі ч. 4 ст. 169 КАС України є помилковим.

Згідно пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Сокирка Ігоря Івановича задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року скасувати, а справу № 200/882/22 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повне судове рішення 17 квітня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук