Справа № 120/4880/24
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2025-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

16 квітня 2025 р. Справа № 120/4880/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні та про виклик свідка у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

04 грудня 2024 року представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також про виклик як свідка позивача ОСОБА_1 . Клопотання обґрунтоване тим, що вирішення спірних правовідносин, які виникли між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 , має важливе значення для відповідача, вимагає повного та всебічного встановлення обставин справи.

Розглянувши клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, суд зважає на таке.

Адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частини 1, 2 та 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено виключні випадки, за яких здійснюється розгляд справи за правилами загального позовного провадження, серед яких наступні: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Водночас у частині 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України наведено орієнтовний перелік справ незначної складності та пунктом 10 цієї частини передбачено можливість віднесення до таких справ й інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Вказаним вище положенням відповідають приписи частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відтак з аналізу наведених вище норм слідує, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка адміністративна справа, окрім тих справ, які містяться у переліку, передбаченому частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Визначаючись із тим, за якими правилами позовного провадження слід здійснювати розгляд цієї справи, суд дійшов висновку розглядати таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, врахувавши при цьому положення статей 12 та 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

На переконання суду, подане представником відповідача клопотання не містить переконливих аргументів щодо доцільності розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Щодо клопотання представника відповідача про виклик свідка, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі. Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання (частини 1, 2 статті 65 Кодексу адміністративного судочинства України).

Наведені приписи статті 65 КАС України узгоджуються із положеннями статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якими виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

Отже, як свідок у судове засідання може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі (тобто, обставини, які належать до предмету доказування).

Натомість суд дійшов висновку розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (тобто в письмовому провадженні), що унеможливлює допит свідка у судовому засіданні.

Відтак клопотання представника відповідача про виклик свідка не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 65, 72, 73, 92, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та про виклик свідка залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович