Справа № 200/1103/25
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року Справа№200/1103/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які виразились у незастосуванні ОСОБА_1 при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022-2024 роки, при призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2022-2024роки), з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком, тобто з 03.01.2025, з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не включення до стажу та заробітної плати ОСОБА_1 періоду роботи з 01.07.2015 по 13.12.2017 у ПрАТ «Азовзагальмаш»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу та заробітної плати ОСОБА_1 періоду роботи з 01.07.2015 по 13.12.2017 у ПрАТ «Азовзагальмаш» з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком, тобто з 03.01.2025, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що перебуваючи на обліку в ГУ ПФУ, з 21.09.2001 почала отримувала пенсію по інвалідності, а 03.01.2025 за її заявою - пенсію за віком, яку призначено з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016. Проте позивач зазначає, що має право на призначення пенсії за віком із урахуванням середньої заробітної плати за 2022-2024 за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це встановлено ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також вказує, що відповідачем протиправно не враховано до її стажу та заробітної плати період роботи з 01.07.2015 по 13.12.2017 у ПрАТ «Азовзагальмаш».

Ухвалою суду від 19.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідача докази по справі.

Представник ГУ ПФУ надав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що застосування нової середньої заробітної плати можливе лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, як то передбачено абз.3 ч. 3 ст. 45 Закону №1058, за наявності набуття не менше 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку).

Згідно даних пенсійної справи позивача з 01.07.2015 не має сплати страхових внесків. Тобто, не має даних для додання стажу, оскільки страхові внески за оскаржуваний період ПАТ «Азовзагальмаш» не сплачувалися.

Вказує, що в управління немає повноважень та функцій щодо внесення до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про страхову особу щодо сплати страхових внесків, відомості про страховий стаж застрахованої особи автоматично відображається після сплати підприємством страхових внесків. Виходячи з викладеного, основною умовою для призначення (перерахунку) пенсії є своєчасна сплата страхових внесків. Іншого діючим законодавством не передбачено. Підприємством, де працювала позивач, а саме ПАТ «Азовзагальмаш», згідно даних з реєстру персоніфікованого обліку страхові внески сплачені по 30.06.2015. Тому підстави для зарахування періодів роботи позивачу з 01.07.2015 по 31.07.2015, з 15.08.2015 по 31.12.2017 відсутні. Так як позивач набула менше як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відсутнє право у застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2022-2024 роки.

Станом на 03.01.2025 розмір середньої заробітної плати для розрахунку пенсії ОСОБА_1 становить 7994,47 це середня заробітна плата з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки з урахуванням коефіцієнтів збільшення (1,17х1,11х1,11х1,14х1,197х1,0976).

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є особою з інвалідністю, у зв`язку з чим 21.09.2001 їй призначена пенсія по інвалідності відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач звернулась із заявою №188 від 03.01.2025 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961 СП Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 (U05001-USER73-7) та ГСП Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Грибонос Н.О. (U15001-1010).

Згідно заяви №188 від 03.01.2025 позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV з 03.01.2025.

Станом на 03.01.2025 розмір середньої заробітної плати для розрахунку пенсії позивача становить 7994,47 це середня заробітна плата з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки з урахуванням коефіцієнтів збільшення (1,17х1,11х1,11х1,14х1,197х1,0976).

Позивачем через ВЕБ портал ПФУ було надіслано заяву (клопотання) з проханням провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески за останні три календарні роки (2022-2024роки), що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, з 03.01.2025, з урахуванням фактично виплачених сум (звернення ВЕБ-05001-Ф-С-25-001408 від 03.01.2025).

17.01.2025 №1584-201/С-02/8-0500/25 відповідач надіслав відповідь, в якій зазначив, що немає підстав для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за переведенням на пенсію за віком, так як позивач не набула 24 місяці страхового стажу після попереднього перерахунку пенсії. За даними електронної пенсійної справи на підставі заяви від 13.04.2017 позивачу здійснювався перерахунок пенсії по стажу згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, в результаті якого страховий стаж було враховано по 30.04.2015, що складало 33 роки 04 місяці 26 днів.

Також у позовній заяві представник позивача вказує, що відповідачем протиправно неврахована при призначенні пенсії за віком період роботи з 01.07.2015 по 13.12.2017.

Згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу за формоюОК-5 позивача підприємством ПрАТ «Азовзагальмаш» сплачено заробітну плату, але не перераховано страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2015 по 13.12.2017.

Відповідач не зарахував позивачу зазначений період у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків підприємством з 01.07.2015.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регламентовані, зокрема, Законом України №1058-ІV, якій визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Згідно зі ст.1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

При цьому, відповідно до статті 27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Згідно з частиною 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За змістом ч.3 ст.45 №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відтак, наведені приписи свідчать про те, що при переведенні з одного виду пенсії на інший відповідно до ч.3 ст.45 Закону України №1058-ІV показники середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, можуть застосовуватися лише за бажанням особи.

Судом встановлено, що до січня 2025 року позивач отримувала пенсію з 2001 року - по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За заявою позивача від 03.01.2025 ГУ ПФУ позивачці перерахована пенсія з по інвалідності та пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та застосовані показники середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 роки.

Позивач не погодилась із застосуванням середньої заробітної плати за 2014-2016 роки та звернулась до відповідача із заявою про застосування показників середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2022, 2023, 2024 роки.

Проте відповідачем відмовлено їй у задоволенні заяви, оскільки, як зазначено в п. 3 ст. 45 Закону № 1058, при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набули не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

При цьому, за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач 03.01.2025 звернулась вперше, що не заперечується відповідачем, проте він вважає, що повинно відбутися не призначення пенсії за віком, а її переведення з одного виду пенсії на інший - за віком та застосування показників середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, які враховувались при нарахуванні та виплаті попередньої пенсії.

Проте така позиція відповідача (якщо навіть вважати не призначенням пенсії, а переведенням) не відповідає положенням ч.3 ст.45 КАС України, оскільки відповідно до ч.3 ст.45 Закону України №1058-ІV показники середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, можуть застосовуватися лише за бажанням особи.

Між тим, суд вважає, що за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач 03.01.2025 звернулась вперше.

При цьому суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховує правовий висновок Верховного Суду, сформований у постановах від 24.06.2021 у справі №243/8903/16-а, від 29.03.2023 року у справі №240/4170/19 та інших, згідно з яким якщо призначено пенсію відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше, тому пенсія має призначатися із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Позивачу пенсія вперше була призначена у 2001 році відповідно до Закону №1788-XII, а за призначенням пенсії за віком вона звернулась у 2025 році вперше відповідно до Закону №1058-ІV.

Таким чином, доводи відповідача з відповідним посиланням у листі ГУ ПФУ на переведення позивача з одного виду пенсії на інший є необґрунтованими.

При цьому, суд не приймає посилання представника відповідача у відзиві на позов на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27.03.2020 у справі №335/8983/17, оскільки у вказаній справі пенсія за віком на пільгових умовах призначена позивачу відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто правовідносини зі спірними не є подібними.

По даній справі позивач із заявою про призначення пенсії за віком згідно із Законом №1058-ІV звернулась 03.01.2025 вперше.

За таких обставин відповідачем протиправно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховано для обчислення пенсії, за 2022-2024 роки.

Щодо не включення відповідачем до стажу та заробітної плати позивача періоду роботи з 01.07.2015 по 13.12.2017 у ПрАТ «Азовзагальмаш».

Відповідач не зарахував позивачу зазначений період у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків підприємством з 01.07.2015.

Відповідно до записів з трудової книжки НОМЕР_2 (запис №39-42) позивач працювала на підприємстві ПАТ (ПрАТ) «Азовзагальмаш» з 04.06.2015 по 13.12.2017.

З цього приводу суд вказує, що відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч. 1 ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно зі ст. 20 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. […] Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище норм Закону № 1058 дає підстави для висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який сплачені страхові внески.

Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З Індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5), що сформовані станом на 30.09.2024 (на час звернення із заявою про призначення пенсії) вбачається, що у період липень 2015 - грудень 2027 наявні відомості про отриману заробітну плату для нарахування пенсії, однак відсутні відомості щодо сплати страхових внесків.

Отже, враховуючи те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5), що сформовані станом на 06.01.2025 (на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком) наявні відомості про суми отриманої заробітної плати у період липень 2015 - грудень 2017, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду, суд дійшов висновку, що періоди роботи з 01 липня 2015 по 13 грудня 2017 року станом на час розгляду заяви про призначення пенсії підлягали зарахуванню до страхового стажу позивача.

Враховуючи наведені обставини, а також, в силу абзацу 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV, суми заробітної плати позивача мають бути врахована при призначенні пенсії за віком позивачу.

Дані обставини також спростовують позицію відповідача про те, що позивач не набула 24 місяці страхового стажу після попереднього перерахунку пенсії, оскільки перерахунок пенсії, як стверджує відповідач по стажу згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, в результаті якого страховий стаж було враховано лише по 30.04.2015, а враховуючи спірний період роботи з 01 липня 2015 по 13 грудня 2017 року, даний страховий стаж (24 місяці) позивач набула після попереднього перерахунку пенсії.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправною відмову відповідача у нездійсненні перерахунку пенсії за віком згідно ч.2 ст.40 Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення пенсії за віком є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити 03.01.2025 перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, а саме 2022, 2023, 2024 роки, з урахуванням вже виплачених сум пенсії; та вимоги щодо зарахування до стажу та заробітної плати позивача, періоду роботи з 01.07.2015 по 13.12.2017 у ПрАТ «Азовзагальмаш» з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком, тобто з 03.01.2025, з урахуванням фактично виплачених сум.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2025 позивачу сплату судового збору за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

У зв`язку з тим, що сплату судового збору, що підлягає оплаті відповідно до положень цього Кодексу, відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, і судовий збір не сплачено, тому відповідно до наведених вимог процесуального законодавства при задоволенні позову такий судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які виразились у незастосуванні ОСОБА_1 при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022-2024 роки, при призначенні пенсії за віком.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не включення до стажу та заробітної плати ОСОБА_1 періоду роботи з 01.07.2015 по 13.12.2017 у ПрАТ «Азовзагальмаш».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2022-2024 роки), з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком, тобто з 03.01.2025, та із зарахуванням до стажу та заробітної плати ОСОБА_1 періоду роботи з 01.07.2015 по 13.12.2017 у ПрАТ «Азовзагальмаш», з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень) 96 коп. на користь Державного бюджету України.

Повне судове рішення складено 17.04.2025

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загацька